Muzica de intro Mulțumesc că ați răspuns apelului pe care l-am făcut. Cred că trebuie să avem o discuție despre sistemul de justiție. Este o discuție publică, cum ați fost anunțați. Am avut de asemenea foarte multe materiale de la dumneavoastră pe care le-am primit, le-am parcurs. Că putem să începem. Cred că ar fi bine să vă prezentați foarte scurt și după aceea o să dăm cuvântul fiecăruia dintre dumneavoastră.
Dar să începem doar cu o prezentare, cine, nume, de unde sunteți și... Să încep eu, Daniel Ungureanu, procuror parchetului pe lângă Curtea de Apel Ploiești. Liviu Cărneci, judecător în cadrul Tribunalului Covație. Dăriuș Laura, procuror în cadrul parchetului de pe lângă judecătoria sectorului București. Mihai Cătălin Constantin, judecător în cadrul Curții de Aftel Foiești. Reisare, judecător la Tribunalul București. Vartic Marius Cătălin, pensionat actualmente din funcție de procuror DNA, 26 de ani de chine. Dragoș Călin, președinte al Asociației Formă Judecătorului Române, judecător la Curtea de la București. Alin Bodnar, secretarul general al Asociației Cumului Judecătorilor și Judecătoria Tribunalul București. Alexandru Oancea, procuror la parchetul de pe lângă judecătoria Gherla, până în data de 1 noibre, când a fost deliberat prin decrepării interiazimului în funcție, prin înaintearea de misii. Bogdan Pârlog, președinte Asociația Inițiativa pentru Justiție, procuror militar. Cristian Angher, pensionat
cu 1 octombrie 2025, fost procuror la Parchetul Curții de Apel București, fost procuror la Direcția Națională de Corupție și o perioadă consilier juridic și director ajunct în Ministerul Justiției. Ok. Nu cred de mine, consilier de la media juridic secretaria Tuzi Cine Eu a Este foarte important V mul pentru deschidea pentru faptul c a plasul astfel de discu Secretaria tu statului, procurorului și inițiativa pentru justiție le-au indicat încă din 2022. Ne-am spus că în situația în care aceste legi vor fi adoptate se va ajunge la o astfel de deficiență.
Și credem că, independent de situațiile particulare pe care mulți dintre colegii noștri le-au prezentat, singura soluție importantă pentru a putea remedia cumva aceste aspecte este o modificare rapidă a legilor justiției, mai ales că toate aceste chestiuni sunt strâns legate de aspecte pe care diverse organisme internaționale au dezvoltat cu privire la aceste lege ale justiției. Spre exemplu, Comisia de la Veneție a cerut în două vize consultative revenirea competențelor de urmările penală reflectuali la magistrat la Direcția Națională Anticorupție. Apoi este organizația de dezvoltare și cooperare economică. România dorește să fie parte acestei organizații internaționale și în niște rapoarte de parcurs, această organizație a criticat lipsa examenilor meritocratice de promovare, atât pentru funcții de execuție cât și pentru funcții de conducere în întreg sistemul judiciar, îndeoseb la unată a curte de casație și justiție. De asemenea, aceeași organizație a cerut ca în justiție să există posibilitatea ca judecătorii procurări să devină avertizori de integritate, adică sunt aspecte care ar trebui reglementate legal.
Mai departe, Comisia de la Veneția a mis un aviz urgent pentru că legile justiției din 2022 au fost votate și adoptate, publicate înainte de publicarea acestui aviz. Comisia n-a putut efectuat o analiză pe toate aspectele pe care le-au dezvoltat aceste legi. Era și imposiv pentru că legile sunt extrem de voluminoase, sunt foarte multe aspecte, corelații pe care foarte bine se văd în timp, în momentul aplicărilor. Deci Comisia de la Veneția în acel avizor urgent a cerut, spre exemplu, reintroducerea examenilor meritocratice pentru vicepreședinții instanțelor sau pentru procurorii șefa adjunței parchetelor. De asemenea a cerut un mandat mai mare mai lung pentru procurorul general pentru func din sistem A cerut de asemenea consolidarea garan cazul care procurorul general la parchetul de pe curte infirm motivat toate m solu adoptate de ceilal procurori Sigur, sunt aspecte care au fost dezvoltate clar de Comisia de la Venezia. Acestea fac legătură cu puterile, atribuțiile foarte mari pe care președinții de instanțe
le-au căpătat prin legile justiției din 2022. spre exemplu prezența unor președinți de instanță în comisiile de evaluare a judecătorilor este criticată frecvent de comisia de la Veniția și sunt rapoarte a vizii referitoare la Bosnia spre exemplu la Kazahstan în care astfel de situații sunt deja prezentate și analizate Totodată există mai recent, după ce legile justiție au intrat în vigoare recomandări ale Birolului OSECE Organizează de Securitate și Cooperare în Europa pentru instituții democratice și drepturile omului privind independența sistemului judiciar și răspunde la magistrații, recomandările de la Varsovia, care au lucrurit, recomandările de la Chiev și care afirmă clar niște aspecte pe care, dumneavoastră, le vedeți acum în opinia publică, dar pe care sistemul judiciar le solicita încă din 2022 prin cele trei asociații. Spre exemplu, se prevede în aceste recomandări ca transferurile judecătorilor în cadrul secțiului instanței sau între instanțe ar trebui efectuate prin un proces în care sunt stabilite
în mod explicit criterii de transfer și în care organismul responsabil cu luarea deciziilor pe curiei la transfer oferă o justificare clară și întemeiată pentru transfer sau pentru refuz ca delegările și detașările judecătorilor alte instanțe sau instituții să se facă pe o gradă fixă și limitată, dar nu mai mult de șase luni, nici nu în caz, ani de zile cum există o practică în România care nu poate fi negată, de asemenea mutarea între secțiile unui judecător ar trebui efectuată numai cu acordul scris al judecătorului respectiv. Deci sunt aspecte care sunt deja cuprinse în reglementări internaționale. România este un stat de drept, România este un stat membru al Consiliului Europei, membru al Unii Europeane. Articolele 2 și 19 paragraful 1 din tratat privindurile europeane sunt aplicabile în România și Curtea de Justiție Europeane a dezvoltat o jură de spreziință solidă în ultima perioadă, inclusiv în hotărâri cu privire la România. Spre exemplu, în hotărârea publicată la 11 mai 2023 în cauza C-817-21, Inspecția Judiciară, s-a reținut cu referentie la Comisia Europeană și la rapoartele sale
că se există exemple care vor atărăta că prerogativele Inspecției Judiciară au fost utilizate multe r scopul controlului politic al activit judiciare Deci ca atare exist un fond solid de argumente pentru a modific legislative Din p niciun fel de profesie nu există posibilitatea de a reglementa doar intern aceste lucruri, ci trebuie o intervenție exterioră, iar cel mai îndreptățit este Parlamentul României, care se bucură de legitimitate, de alegerea cetățenilor români. Deci ca atare există un for, aceste reglementări trebuie puse în discuție, trebuie acceptată necesitatea modificării legilor justiției. Sigur, profesia de magistrat e o profesie tăcută. Noi de regulă emoțiile ne le exprimăm în cuvinte. Așa cum de o noastră, matematicienii, vă exprimați emoțiile în cifre, noi le exprimăm în cuvinte. Deci, ca atare, faptul că există totuși atâția colegi care acceptă public o astfel de discuție este îmbucurător,
este un pas înainte spre transparență, spre soliditatea unor argumente și spre necesitatea unor modificări pe care, credem noi, nici toate autoritățile care garantează aplicarea drepturile operea nu le mai pot întârzia. Vă mulțumesc mult! Obiectez cu privire la matematică. Pe discuții ulterior. Cine dă rețele? Liviu Căneceric, în cazul tribunalele Covazna, activez în cadrul secției penale. Am comunicat către administrația prezidențială două cazuri punctuale care ar putea să prezinte caracteristicile unor abuzuri. Acestea nu cred că sunt simple accidente, ci simptome ale unui sistem profund disfuncțional. problema reală este că sistemul de justiție nu dispune de mecanisme interne reale de autocorecție.
Abuzurile nu sunt identificate și corectate din interior, pentru că puterea este concentrată excesiv la vârf, într-un mod care permite controlul informal al carierei tuturor magistrațiilor și selecția oamenilor care optează pentru funcții de conducere după alte criterii decât cele meritocratice. În ultimii ani, cred că s-a consolidat un sistem oligarfic în justiție, al cărui centru de greutate se află la vârful în alte curte cațete și justiție și altceva,
Sme-ului, prin legele de justiție adoptate în anul 2022, s-au creat pârghi suficiente pentru a se tria și fixa în timp anumite funcții cheie în ierarhia sistemului judiciar. Chiar dacă persoana care se află acum la vârful conducerii sistemului judiciar va pleca, mecanismele vor continua să rămână și sistemul va funcționa cu aceleași meteghe. Când mă spun meteghe, mă refer la faptul că absolut toate procedurile ce influențează cariera magistratului sunt caracterizate prin lipsa totală de transparență și prin lipsa unor garanții minime de obiectivitate. Și în acest context aș vrea să dau câteva exemple concrete. Mă refer în concret la procedura cercetări disciplinare, de exemplu.
În primul rând, există un dublu standard în activitatea Inspecției Judiciare. Anumii judecători desfășoară activități care prescund o apropiere vizibilă de actori politici. Spre exemplu, sunt judecători care au fost propuși drept ministru al justiției în timp ce dețineau această calitate de judecător și nu le s-a întâmplat absolut nimic. Sunt judecători care postează pe rețele de socializare mesaje care sfidează efectiv bunul simț, nu le s-a întâmplat absolut nimic. În schimb, sunt alți judecători cărora le aplică sancțiuni disciplinare disproporționate, inclusiv excluderea din magistratură, pentru activități care nici măcar nu pot fi încadrate ca abateri disciplinare. Au fost cazuri de magistrații excluși din magistratură. Decizele de excludere au fost anulate de către un aspecte a judiciară, de către În Alta Corte de Casație și Justiție.
nu sunt absolut deloc consecințe negative pentru magistrații care iau astfel de decizie abuzive de la nivelul Consiliului Superior la magistratorii. Spre exemplu cazul domnului Danile care a fost exclus din magistratura pentru o activitate de dreptul Benin unii dintre magistra se poate considera c a fost promova Spre exemplu, unul dintre magistrații care a decis excluderea din magistratura domnului Dănileț a fost numit secretar general al Ministerului Justiției. Un alt magistrat a fost numit director al Institutului Național la Magistraturi. Un alt magistrat este în prezent, ocupă în prezent funcția de președință al Înalte Curte de Castăție și Justiție. În acest context, în condițiile în care există clar un dublu standard al inspecției judiciare, magistrații resimt o stare de temere generalizată cu privire la posibile abuzuri,
pentru că fiecare aspect din cariera lor este controlat. Mă pot referi și la alte proceduri, dar mă voi axa în continuare pe cercetarea disciplinară. Procedurile de cercetare disciplinară sunt în practică marcate de o totală listă de transparență și de garanții procesuale adecvate. Magistratul cercetat disciplinar ajunge să beneficieze mai puține drepturi procedurale decât un suspect sau un inculpat pe parcursul urmării penale. Spre exemplu, un magistrat cercetat disciplinar nu poate să participe la audierea unui martor în cauza în care este cercetat disciplinar. Se constantă frecvent o atitudine excesiv de indulgentă a inspecției judiciare față de judecătorii care înregistrează restanțe significative și foarte vechi și fără a exista motive obiective.
Nu mai pot referi la alte câteva proceduri, spre exemplu procedura transferului. Legea prevede mai multe criterii în funcție de care cerurile de transfer sunt analizate și comparate, însă aceste criterii nu sunt ierarhizate și nu au o pondere prestabilită. Din examinarea hotărârilor CSME, se poate observa cu ușurință că în motivări sunt evidențiate adesea doar acele criteri care justifică soluția adoptată, fiind omise criteriile uneori mai convingătoare, care ar fi susținut o soluție contrară. acest fel prin jonglarea cu criteriile prev de lege devine posibil motivarea aproape oric solu ceea ce alimenteaz percep c aprobarea sau respingerea transferului nu este determinat mod real de aplicare riguroas previzibil a condi preveste de lege Mai mai pute referi, de exemplu, la procedura promovărilor în funcție de conducere. În concret, legea prevede două proble.
Una constând într-un interviu de susținere a proiectului managerial, iar cealaltă într-un test grillă de verificarea cunoștințelor candidaților. Cele două probe au pândere egală, nota fiind medica notele obținute. Proba interviului este plenatora ei eminamente subiective. Deși interviul este înregistrat, candidații nu au acces la înregistrare, ceea ce, practic, limitează în mod se înții atât posibilitatea de verificarea cu o rectitudine evaluării. În practică se constată frezent că în situații în care există concurență, notele acordate la interviu sunt în totală discordanță cu percepția colegilor de la instanța respectivă asupra competenței și profesionalismului candidaților. Iar diferențele pot fi atât de mari încât nu mai pot fi recuperate prin proba scrisă, care nu e spusă subiectivismului Comisiei de Examinare. Ar mai fi și aproape toate procedurile ce au influența asupra carierii magistraților, sunt reglementate profund eficitar.
Am lectorat raportul, sinteza neregurilor postate pe site-ul administrației prezidențială. Cred că este o imagine fidelă a anumitor deficiențe structurale ale sistemului de justiție. Cu toate acestea, cred că s-ar putea crea o percepție deformată asupra profesionalismului și bunei credințe a tuturor magistraților. Acele disfuncționalități sunt mai degrabă de natură organizatorică, privesc controlul concret și discreționar asupra carierei magistratului, dar nu sunt definitori cu privire la buna credință și profesionalismul magistraților luați individual. Pentru c sistemul nostru de justi se munce foarte foarte mult comparativ cu alte Este un volum de munc imens cov aspect care nu este subliniat suficient de mult
Marea majoritate a magistraților sunt de bună credință, au vocație pentru această profesie și este nedrept dacă se generalizează aceste disfuncționalități și se creează impresia că reflectă în vreun fel, sunt definitorii față de modul în care magistrații își ieșește profesia. Și corespundența a fost mai generală decât solicitarea noastră, dar raportul s-a referit doar la metafuncționarea sistemului de justiție, nu la modul în care magistrații pronunță soluții sau fac cercetarea penală. Deci noi ne-am referit în raport, am extras din corespondența de la magistrat, exclusiv chestiuni care țin de funcționarea sistemului de justiție în sensul de raport, concursuri, promovări, detașări, funcționarea inspecției judiciare, chestiuni care nu țin de exercitarea profesiei de magistrat.
Da, este adevărat. Eu am constatat o anumită reticență a unora dintre colegi, determinată de temerea că aducerea în discuție a unor disfuncționalități ar putea alimenta în spațiul public percepția eronată că fiecare magistrat la nivel individual ar fi părtaș la neregulile respective. Ok, mulțumim. Domnule președinte, eu cred că tot ce s-a discutat până în acest moment sunt chestiuni importante, tehnice, însă importante. așa cum s-a constatat există soluții pentru că judecătorii și procurorii au venit și le-au prezentat soluții tehnice punctuale este important acest lucru
eu
Cred că, dacă îmi permiteți, încerc să ridic puțin niveluri. Și eu cred că tema determinantă în societatea noastră în acest moment nu este neapărat cum trebuie să arate textul respectiv din lege. Acest lucru îl cunoaște. Cred că tema relevantă și determinantă pentru societatea noastră este cum vrem să arate justiția noastră și implicit societatea noastră. Eu cred că pentru acest motiv ne aflăm aici. Și trebuie spuse lucrurilor pe nume. În primul rând trebuie să găsim răspunsul la întrebarea de ce justiția arată cum arată. Eu cred că justiția arată astfel, că societatea românească a permis mult prea des politicului să intervină în justiție.
Și eu cred că aceasta este o primă temă de discuție. Concret. administrația prezidențială și dumneavoastră, domnule președinte, de mai multe ori v-ați exprimat cu privire la cei care conduc ministerul public în acest moment. Procurorul general, procurorul șef DNA, procurorul șef DICOT. Într-o totul de acord cu dumneavoastră. Cum au ajuns aceste persoane să dețină funcții de conducere în Ministerul Public? Să mergem pe logica pe care o prezintă legea în momentul de față. Prin recomandări, nu printr-o recomandare a Ministrului Justiției, care Ministrul Justiției a plecat. Nu mai este în funcție. Ministrul Justiției care i-a propus pe cei trei.
Ministrul Justi care nu r fa nim fa propriului partid fa leg nu r pentru recomandarea asta Acea recomandare a ajuns la sec pentru procurore a CSM care de cele mai multe ori a avizat Secția pentru procurore a Consiliului Superior de Magistraturii nu răspunde în mod real pentru activitatea Ministerului Public în ansamblul său, deși ar fi trebuit să răspundă. Au avut de multe ori sesizări ale inspecției judiciare cu privire la activitatea unor procurori, șefi. s-au respins acele sesizări. Deși cel puțin una dintre ele, dacă nu greșesc eu, apare această discuție în reportajul Recorder cu privire la unul dintre colegii despre care se vorbește acolo.
Acel coleg a făcut o sesizare, a ajuns la un inspector judiciar care a dat clasare fără nicio cercetare. Șeful său a făcut o mențiune, din ce cunosc eu, pe acea sesizare, precizând că nu a fost efectuată niciun fel de anchetă disciplinară și a recomandat efectuarea unei anchete efective. Colegul procuror care a sesizat la inspecția judiciară a atacat acea soluție de clasare la secția pentru procurorii, care au respins contestația. Adică ce vreau să spun? Secția pentru procurorul ACSM, care la vizează pe procurorul respectiv în funcția de conducere, nu răspunde niciodată. Și mă înduiesc că va răspunde și că își va asuma măcar public că activitatea Ministerului Public este deficitară. Și atunci, cred eu că este extrem de important,
ca odată pentru totdeauna, dacă vrem ca justiția să fie cu adevărat independentă și să funcționeze dincolo de orice influență politică, cred că este momentul să discutăm în mod real ce tip de justiție vrem. Fiindcă dacă ne asumăm ca în continuare numirile să se facă prin jocuri politice netransparente, nu vom avea dec acest rezultat Inevitabil indiferent de cum va ar legea de cum o vom modifica Eu am privilegiul de a fi în momentul de față cetățean, mai mult cetățean decât magistrat, nu mai dețin această calitate. Am plecat din sistem nu pentru a beneficia de privilegii, așa cum mulți dintre politicieni se joacă cu vorbele și deranjează profesioniști care se satură și pleacă din sistemul judiciar.
Profesioniști care s-au format și ca oameni în sistemul judiciar. dar am plecat, domnule președinte, fiindcă sistemul judiciar a devenit nerelevant pentru mine. M-am săturat să intru în ședințe de judecată și să judec flaturi. Toate sunt importante, toate dosari. Dar când pe ședința de judecat ai 40% conduceri fără permis, te gândești foarte serios dacă nu mai bine te ocupi cu altceva. Am mai plecat nu este vorba neapărat despre mine. Și pentru că m-am săturat să aud că sunt chiabur, că mă bucur de privilegii. M-am săturat ca zi de zi când deschid telefonul sau citesc în presă să aflu despre faptul că am pensie de 5.000 de euro. Nu am pensie de 5.000 de euro. Am o pensie foarte bună, într-adevăr, dar nu este 5.000 de euro. Și eu m-am pensionat la 48 de ani. Am 51 de ani.
Ce vreau să spun cu aceste exemple este că politicienii trebuie spus acest lucru. Eu nu-mi permit ca cetățean să spun acest lucru. Colegii mei care sunt în activitate nu-și permit acest privilegiu. M-am săturat să aud aceste lucruri și colegii mei, vă asigur, domnule președinte, că deopotrivă s-au săturat. Cred foarte tare că politicienii trebuie să fie foarte, foarte atenți atunci când discută despre justiție. Pentru că justiția este o chestiune tare sensibilă într-un stat de direct. odat ce ai creat o imagine public cu privire la profesioni din justi ai afectat substan actul de justi Iar acest lucru se c foarte greu este foarte important depuntat acest lucru pentru că justiția nu este a unui sistem,
este a noastră, a tuturor, a tuturor cetățenilor. Cu toți avem nevoie de ea. Revenind, prima temă pe care eu doresc să o aduc în discuție, am cinci teme majori. Este, după părerea mea, cea mai importantă. Trebuie să terminăm o dată pentru totdeauna cu jocurile politice în numirea șefilor din parchete. Un singur lucru mai spun. Când au fost numiți cei care conduc acum parchetul general, Direcția Anțională Anticorupție, Direcția de Investigare a Infrațion, domnule președinte, se știa cine vor fi. Nu știa. Nu este posibil așa ceva. Și pe bună dreptate președintele s-a întrebat de ce magistrații nu concurează. Păi de ce s-o fac? Dacă se știe cine va fi acolo.
De ce s-o fac? Adică sunt chestiuni concrete, reale, nu sunt povești. expiră în curând mandatele, nu? Vă spun că și acum se știe cine va fi. Se aude, se aude. În sensul că sunt jocuri, nu la nivelul administrației prezențiale, adică nu vorbesc despre așa ceva, în sensul că există nuși cărte trope pe la Partidul General. Sunt oameni în cărți. De ce? pentru simplu fapt și că dumneavoastră cunoașteți mai bine. Pentru că există o relație foarte apropiată între unii dintre colegii noștri magistrați trebuie să fim foarte corecți, judecători sau procurori și politicieni. Iar acest lucru este de nepermis. Eu am avut privilegiu să lucrez
în Ministerul Justiției între 2005 și 2007. Nu am avut nicio relație de prietenie cu niciun politician. Am fost în ședințele de guvern, am fost în ședințele comisiilor de specialitate,
pe diferite proiecte de arte normative, dar nu am avut nicio relație de prieteni cu niciun politician. O puteam face și puteam fi bine mersi într-o funcție mare. Aceasta este prima temă pe care eu am dorit să o aduc în discuție, pentru că mi se pare că trebuie discutat de această manieră de vreme ce ați avut disponibilitatea să ne ascultați, pentru care vă mulțumim. Este o premieră și este un prilej extraordinar pe care îl avem noi ca societate, să schimbăm lucrurile în profunzime, în esența lor. Nu discutăm despre cum trebuie să arate textul și acelea sunt importantă, nu discutăm. Vă mulțumesc pentru acest lucru.
2017 la parchetul de pe lângă judecătăria sectorul 1. La 1 februarie 2017, în primere luni pe delegare la DNA, ulterior m-am prezentat la interviu. Țin minte foarte bine data 1 februarie 2017 pentru că coincide cu ordonanța 13. Și în DNA mi-am desfășurat activitatea în primă fază pe segmentul judiciar Și ulterior la secția 2, adică urmărire penală. Mă bucur că am prilejul să avem o discuție onestă. Cu rezerva pe care o am potrivit legii, nu o să fac trimiteri la situații din dosare concrete, însă unele aspecte eu le-au trimis deja pe mailul administrației prezidențiale, A c o s m rezum la a face trimiteri eu momentul la acele aspecte V s spun c DNA am avut o perioad care am intrat cauze foarte complexe
în cauze cu impact mediatic, în cauze în care am obținut hotărâri de condamnare și în care lucrurile păreau că se desfășoară potrivit aspectelor pe care eu le-am învățat din anul 2 de facultate până în prezent. De la un timp lucrurile nu mai stau așa, aspect care se poate observa din conținutul hotărârii judecătorești, sau hai să le numim hotărâri în sens larg. Aspect care creează o stare de insecuritate pentru magistrați, pentru că pe baza unor astfel de hotărâri poți fi exclus din magistratură, poți fi revocat din Direcția Națională Anticorupției. Asta e situația mea concretă. Ca să fiu mai explicită cu privire la conținutul hotărârilor, eu am făcut trimitere la o cauză definitiv judecată și care a fost obiectul opiniei publice, respectiv dosarul cu vanghelie. Eu am intrat în acel dosar începând cu 2018 până în 2021 când a fost emisă sentința.
Sunt reale aspectele prezentate în spațiu public. Și aș mai adăuga doar faptul că și la judecarea în fond s-au permutat patru completuri de judecată și noi am fost puși în situația să observăm doar ca simpli observatori aceste aspecte, fără să putem să avem pârghii sau să putem să ne manifestăm. Bineînțeles, eu la momentul acela am trimis mesaje către șeful direcției, către șeful secției judiciare, cu privire la aspectele care nu erau în regulă în acea cauză. Ce este foarte interesant este că însă-și hotărârea în sine, adică decizia penală, opinia mea ca procuror care cunoa foarte bine acea cauz care a lucrat ani de zile la toate lucrurile de detaliu eu dar ca orice alt cet putem observa c sunt anumite aspecte care derapeaz de la ceea ce noi despre chestiunile de drept la institu de drept penal de la un proces logico ok Ceea ce este foarte important eu cred c e o chestie general este s stimul un pic responsabilitatea magistratului
în momentul în care emite astfel de soluții. Nu știu în ce manieră se poate face, cu privere la lucrurile astea nu pot emite soluții. Însă pot să spun că este un lucru extrem de periculos. Pentru că intervine arbitrari. Cu privire la metehnele de care vorbeau colegii și cu privire la dublu standard, cu privire la mecanismele concrete pe care le are conducerea despre care vorbea colegul, pot să vin să prezint un pic tot experiența personală. În 2023 am făcut o cerere către șeful direcției să mă mut de pe judiciar pe urmărire penală. Având în vedere experiența mea în această cauză, am fost desemnată într-un dosar tot cu același suspect, cu 56 de suspecti, o speță extrem de complexă, în care, într-adevăr, am muncit extrem de mult, doar în cifre, să vă explic.
În momentul în care am fost desemnată să lucrez în dosar, dosarul avea deja o activitate de 2 ani și eu a trebuit să analizez 80 de volume în momentul ăla. În momentul în care am fost scoasă din dosar, dosarul avea 300 de volume. Asta poate fi reprezentativ pentru munca pe care am efectuat acolo. Cu toate astea, conducerea direcției, în mod repetat, a venit către mine cu semnalul că eu eram desemnat doi procurori. Unul care a avut speța de la început, să ies din acea cauză. Nu am înțeles argumentele și normal că mi le-am expus. Am expus situația pe care v-am prezentat-o, privind la volumul meu de muncă. S g totu ni aspecte care au fost trecute pe o h cu privire la chestiuni care nu sunt regul leg cu activitatea mea Acele aspecte au fost evaluate am fost prins procedur de revocare
din Direcția Națională Anticorupție, care presupune printre altele și prezența mea în fața secției de procurori. Eu am expus în scris toate chestiunile, răspunsul meu cu privire la toate chestiunile care erau trecute acolo în raportul de activitate. am avut surpriza plăcută în care toți membrii din secția de procurori în unanimitate au aprețiat că toate aspectele prezentate în raportul de revocare erau absolut nereale. CSMU a emis hotărârea, șeful direcției nu a ținut cont de aspectele astea și a dispus revocarea mea. Tot cu privire la niște mecanisme care se folosesc și sunt chestiunii subtile și de facto, dar într-adevăr au un suport în lege, mai e situația unui dosar în care, eu știind că există anumite legături între persoanele pe care eu înțeleg să le cercetez.
și șeful direcției, am avut oarecare reținere și în momentul în care șeful direcției a venit să dea ordinul prin care noi eram obligați să emitem către dumnealui, chiar înainte să semnăm, să trimitem mandatele de o solicitare către judecătorul de drepturi și libertăți, eu am ales să nu fac acest lucru, adică să sistez interceptările din dosar, tocmai pentru a-mi proteja dosarul. Pentru că nu pot da nume, dar presa și situația, cum a zis și colegul, nu știam exact cine este persoana abidată și la ce mă pot aștepta. Dar hai să zicem că asta este o suspiciune a mea. După cum s-au derumat faptele, am ajuns la concluzia contrară.
Adică nu este o suspiciune a mea. M-am prezentat la șeful secției și i-am spus că trebuie să demarez o închetă în acel dosar. Mi s-a spus că, da, părea că își notează, ok, îmi trimis pe mail ordonanța și te chem. Vorbim. Așa am procedat, oricum am plecat de la ideea că există bună credință, pentru că asta a fost experiența mea până atunci. A trecut o zi, două, trei, ordonanța mea avea șase pagini, prin urmare nu înțelegeam de ce durează atât de mult acest proces. Ulterior am insistat la șeful secției și mi-a spus că a devenit oarecum irritat. Având în vedere această situație, trebuie să recunosc că am valorificat o împrejurare în care șeful secției era plecat. două zile în concediu. Și semnătura adresei o făcea o colegă de-a mea
care nu avea astfel de manifestări. Am ajuns cu dosarul la judecătorul de drepturi și libertăți cu solicitarea de a emite niște mandate de percheziție. I-am făcut suspect, erau suspecti în cauză și pe data de 20 februarie am venit, am făcut această solicitare. tot pe 20 februarie judecătorul a analizat, a emis încheierea și a emis mandatele de percheziție, a analizat legalitatea și a stabilit că suspecții, nu numai că fapta există și că e bine descrisă și că sunt probe, ci suspecții dau dovadă de o specializare. Și atunci, din punctul meu de vedere, șeful secției nu avea niciun motiv să îmi refuze punerea în executarea acelor mandate. Dar așa s-a întâmplat. Pe lângă faptul că am fost chemat eu și polițiștii cu care lucram și la modul, nu știu cum să spun, franc, am fost întrebat cu privire și într-un mod de natură să te intimideze, eu am insistat.
A insistat. Deși eu am fost întrebată de ce vreau să-i fac acelui suspect, i-am zis vreau să-i respect drepturile procesuale. Adic la toate pe care mi le punea sec r strict procedural nu am dat voie ca tendin lui s fie manifestat În sensul că eu cu mandatele de percheziție avute, timp de 10 zile m-am lovit de o ignorare de facto din partea șefului secției, în sensul că îl sunam, n-am timp să citesc. Ca să fim clari, mandatele de percheziție nu trebuiau fi evaluate de șeful secției. Nu era nevoie de o confirmare, dar de facto se condiționa punerea în executare de o așa zisă lecturare din partea șefului,
care oricum n-a existat și nu avea să se întâmple. Prin urmare, eu cred că trebuie avute în vedere și aceste chestiuni factuale care se întâmplă în actul de justiție și dacă legea permite ca și șeful DNA și șeful secției să evalueze orice act al procurorului, Exact cum vorbea colegul despre numirea politică, noi ne simțim ca și cum un factor politic stabilește în orice moment ce activitate pot face eu în orice dosar. Pentru că trebuie să avem în vedere faptul că orice solicitare și să fac o citație și să trimit la judecătorul de drepturi și libertăți presupune o semnătura șefului pe actele de corespondență. Voiam să...
Mai puțin pe chestiunea asta. Ia vine din lege sau din regulament? Dacă înainte șeful putea să-ți infirme doar soluția și doar pe motive de nelegalitate, la acest moment șeful direcției poate să infirme orice act al procurorului. Adică... Monicharea legii din 2022. Nu? Spuneți. Da. Atât am avut de spus. Mulțumesc! Să văd.
cu aspectele pe care le discutăm. Înțeleg că, domnule președinte, m-am uitat pe concluziile raportului de ieri, cât am putut, și mă gândesc că scopul întâlnirii este, probabil, printre altele, să arătăm o față umană a magistraturii care își dorește o reformă a legislației și o întărirea statului de drept. pentru că, sigur, spus părți pere de poate câțiva colegi care nu mai sunt în activitate, la acest moment foșcolegi. Noi avem o obligație de rezervă și atunci aspecte suplimentare, decât cele din raport, nu știu dacă pot fi discutate în acest cadru. Dacă scopul este ca atât dumneavoastră cât și societatea să înțeleagă că magistratura română are o față umană de magistrați curajoși care își doresc un sistem independent și care își doresc un stat de drept european.
Părerea mea este că trebuie să ne întrebăm și a fost bună întrebare mai înainte unui interlocutor. Cum am ajuns aici? N-am ajuns aici pentru că la un moment dat în spațiu public au apărut informații că ar putea exista o problemă de polarizare a puterii de decizie. Eu vin să vă spun și dumneavoastră și societății că există mulți magistrați curajoși, dar care vor previzibilitate în carieră, garanția unor proceduri de promovare, de selecție bazate pe criterii obiective, care se garanteze până la urmă pe de o parte meritocrația, dar mai ales protecția împotriva arbitrariului. Arbitrariu înseamnă o evaluare care să nu ține cont de criterii meritocratice, să spunem. acest context at nume propriu c din partea instan pe care o reprezint propunerile noastre sunt cele de revenirea atribu colegiului de conducere al instan
cele pe care le avea înainte de anul 2022 chiar întărite, și diminuarea atribuțiilor președintelui, pentru că atât interlocutorii care cunoască, și lumea trebuie să cunoască că în prezent președinții instanțelor pot decide specializarea unui judecător, pot decide pe ce secție să-l pună, pot să decidă toate aceste aspecte care vizează până la urmă o parte importantă din cariera și destinul unui judecător. Mutarea pe altă secție disciplinară, pe altă secție ca specializare, poate avea impact pentru mine mai mare decât o sancțiune disciplinară, dacă eu sunt specializat de foarte mulți ani într-o materie. Și atunci toate aceste aspecte, sigur, pot exista președinți foarte buni, dedicați, care își doresc să facă lucrurile să meargă într-o instanță. Dar în cazul în care nu, întrebarea este care este protecția împotriva arbitraliului. Și din punctul meu de vedere, și asta a fost și propunerea Tribunalei Brașov, un colegiu de conducere cu o componență care se reprezinte cu adevărat judecătorii instanței este de natura a cenzura și a echilibra potențiale decizii arbitrare.
Sub acest aspect trebuie să înțelegem că în prezent Colegiul de Conducere se forma de drept din membrii conducerii instanței, președinții de secție și președinții de instanță. Este ca și cum Parlamentul ar fi format din membrii Guvernului, dacă îmi permiteți, pe partea de checks and balances. Nu voi intra în mai multe detalii tehnice, dar enumăr propunerile colegilor și după aceea o să adaug o notă personală. Altă propunere din partea colegilor și a mea este ca toate procedurile de promovare, în special pe funcții de execuție, să se desfășoare pe baza unor proceduri obiective, preferabil din punctul meu de vedere. teste grillă în prezent există o procedură de evaluare a hotărârilor care sigur că prezintă unele avantaje dar prezintă și dezavantajul că
eminamente prin natura ei poate fi subiectivă și atunci vorbim de promovare în funcție de execuție pentru că asta influențează foarte mult de sine unui judecător totodată din...
Vise să consult un document foarte scurt. O altă propunere este extinderea protecției. Nu trebuie să reinventăm roata, din punctul meu de vedere. Există o protecție pentru a avea dizor de integritate, o reglementare la nivel european. Ea ar trebui extinsă, adaptată poate, dar extinsă și la nivelul magistrațiilor. Iarăși nu voi intra în chestiunile tehnice cu această ocazie. O altă propunere a noastră este eliminarea mandatelor inspectorilor judiciari la un singur mandat. Considerăm că asta ar întări cumva independența acestora, într-un fel. Eliminarea probei interviului la majoritatea concursurilor acolo unde se poate, în special pe funcții de execuție. Și totodată simplificarea procedurii de revocare a membrilor Consiliului Superior al Magistraturii. Este una din propunerile cu care am venit.
Revenind și ca să închei intervenția mea, cred sincer că trebuie să ne întrebăm ca societate dacă ne dorim magistrat, eu însumi pot să fiu mâine în fața unui magistrat ca cetățean care dintre noi dacă ne dorim magistrați care să aibă un sentiment de teamă justificat sau nu, dar trebuie să ne întrebăm de unde le vin eu vă măturițesc acum o opinie nume propriu am asistat în ultimii ani la relatări ale colegilor sau anumite proceduri. La o parte în registrările sunt publice, la o parte sunt relatări ale colegilor. Și atunci, în ceea ce vedește relatările colegilor, trebuie luate cu mențiunea că nu am acces la registrări pentru a verifica, dar ele se repet. Și anume în anumite proceduri ale interviurilor,
ca să înțelegeți de ce insistăm pe acest aspect. Se pare că judecătorii sunt întrebați De exemplu de ce au protestat sau nu pe un anumit subiect care viza evident organizarea justi Dac au semnat sau nu vreun memoriu Toate aceste aspecte, chiar dacă nu se intenționează de nimeni, pot genera teamă în rândul corpului magistraților. pentru că o bună parte dintre noi, greșit sau nu, facem o corelare, sau ne putem gândi să facem o corelare între această întrebare și rezultatul sau nota primită de acea persoană la cel, chiar dacă nu este așa. Eu nu pot să-mi permit spațiul public să spun că este sau nu așa. Dar Veți dumneavoastră
Cumva cred că trebuie să ne De aici trebuie să Înțelegeți de ce insistăm foarte mult Pe eliminarea probelor Care prin natura lor pot fi subiective Chiar dacă s-a dorit sau nu Trebuie punctat Ca aceste întrebări Încercam să mi-aduc aminte că mai avem o idee eu personal, dar asta e opinia mea, nu am găsit corespondentul între criteriile din legislație de evaluare a candidatului pentru postul respectiv sau pentru transferul dintr-o profesie în alta sau pentru funcția de conducere. Eu nu am găsit unde în legislație s-ar putea încadra aceste întrebări. Și atunci, cu atât mai mult a venit acest întrebare. Eu nu mă voi referi la cazuri punctuale, am înțeles că s-au expus aici. Încerc doar să fac o pledorie pentru măsurile care există și se pot implementa,
care pot genera mai multă independență și un statut mai bun al judecătorului, inclusiv prin raportare la nivel local președinții de instanță, nivel central alte organisme. Și sigur sunt foarte multe locuri unde se poate discuta, dar o să mă mai refer la un singur exemplu concret. Aici nu am apucat să-mi consult colegii pe această propunere. M c acest weekend am luat din nou la lucru la OCAFENEA propunerele pentru legile justi Func de execu din punctul meu de vedere inclusiv posturile de inspector judiciar nu de inspector judiciar șef. Pot să înțeleg o anumită probă a interviului la funcții de conducere, dar pe funcție de execuție există o procedură care prevede un interviu, o procedură orală, care se punctează pe 30 de puncte și o procedură, o să intru doar un pic în detalii, și o procedură scrisă care prevede 70 de puncte test grill.
Ca să ajungi inspectorul judiciar, dacă nu mă înșel, nu am legislația deschisă acum, dacă să nu mai răsfoiesc, sper că mă ajută memoria, trebuie să iau nota 7, adică să fac 70 de grill. La primă vedere mi s-a părut că este o pondere mai mare a procedurii scrise tip grill. Uitându-mă totuși în concret la rezultate, am observat că aproape toată lumea lua între 65 și 70 de puncte și atunci, de fapt, proba definitorie devenea cea care în legislație părea că are o pondere mai mică. Și de aceea cred că cea mai bună soluție pe funcțiile de execuție este eliminarea acelor probe care nu au un caracter scris. Și cu această intervenție, cu această idee, mi-am terminat intervenția și vă mulțumim pentru șansa de a fi o platformă de mesaj către societate. Îți mulțumesc colegului pentru că că cumva și-a manifestat dorința de a discuta de a-și expune cazul înaintea mea. Vă mulțumesc, domnule președinte, că mi-ați primit astăzi aici. Este o onoare pentru mine, cel puțin.
Mă gândesc că problemele oarecum erau aduse la cunoștința dumneavoastră, vă interesau oarecum și propuneri de gestionare acestor probleme și propuneri care se conducă la identificarea unor soluții viabile pentru, nu neapărat pentru judecători, ci pentru întreaga societate, dacă soluțiile sunt bune pentru noi, sunt bune pentru toată lumea. Sunt perfect de acord cu intervențiile colegilor mei. Nu vreau să reiau aspectele pe care dân și le-au semnalat. În mod cert susțin intervențiile legate de modalitatea de admitere, de acces în magistratură. de unde ar trebui eliminat cu totul acel interviu subiectiv. Din cuno mele strict profesionale am aflat c nici m CSM nu mai de biletelele acelea ce au fost servite a candida pentru a dob o func de magistrat
Atâta de secrete sunt. Din punctul meu de vedere este o totală lipsă de transparență să poți intra în magistratură cu un asemenea examen. propun înlocuirea acestui interviu cu un examen similar celui care se dă la facultatea de psihologie, un examen scris de gândire critică. Dacă dovedești că ai o gândire critică, cred că poți să treci mai departe și să fii și un magistrat corect. De asemenea, în ceea ce privește promovările în funcțiile de execuție, susțin tot ce a spus colegul meu, vin cu o adnotare. s-a spus că oarecum testul acela grillă nu ar fi avut în vedere și o anumită flexibilitate a judecătorului care urma să opereze într-un complet colegiat de 2-3 colegi și că au fost anumite conflicte, să le spunem, neînțelegeri între colegi și că de aceea ar fi fost mai bine oarecum să fie punctați și valorificați judecătorii pe baza hotărârilor pronunțate.
Culmea era că în fiecare an aceste hotărâri au evaluate și obțineai, să spunem, o medie de nou, iar la evaluarea pentru promovare media ta era șase. paradoxal. Deci, ce vreau să spun este că este o lipsă de transparență și procedurile de contencios, că întâmplător lucrezi și pe contencios, dacă ai fi vrut să combați așa ceva, din păcate și dumneavoastră cunoașteți, durează niște ani de zile. Așa că te lipsești, nu mai contești această procedură de promovare în funcție de execuție și zici că poate ai mai mult noroc la anul. De aceea consider că ar trebui înlocuită această variantă de promovare în funcție de execuție prin evaluare de votări cu un examen scris tip grillă și pentru a se avea în vedere acea flexibilitate sau competență a judecătorului să poată să se vină cu o procedură eliminatorie din care să se evalueze,
de pildă, numărul de restanțe în redactarea publicării.
sau, să spunem așa, numărul de casări, o media casărilor obținute de judecători. Bineînțeles, asta în funcție de volumul de muncă, pentru că sunt instanțe la care soluționezi 1.500 de dosare pe an și instanțe la care soluționezi 150 de dosare pe an. Ar fi culmea să spui cine are 5 casări, nu are voie să se înscrie la examenul de promovare, dar eu din 1.500, normal că am 5 casări. Cel din 150 poate că nu are. Deci să fie o proporție din numărul de dosare pe care le-ai soluționat. Deci astea sunt variantele concrete pe care le propun eu, apropo de ce au spus colegii, vis-a-vis de acces, vis-a-vis de promovare în funcție de execuție. Vrem judecători, vrem procurori competenți. Aceștia se formează prin examene grele și periodice. Dacă noi uităm să dăm un examen, devenim autosuficienți și cumva nu aducem satisfacția pe care o caută omul atunci când vine în fața noastră justițiabil.
El se așteaptă de la noi ca să le știm pe toate. Nu să le știm niciodată pe toate, dar măcar haideți să rămânem buni profesioniști. Bunii profesioniști rămân doar prin muncă și printr-un studiu continuu. Asta este munca de magistrat. Trebuie să studiezi, să te pregătești. Nu-ți convine, poți să pleci. Deci, pledezi pentru această chestiune, inclusiv în ceea ce privește funcțiile de la Inspecția Judiciară. Bine a consemnat și subliniez necesitatea ca inspectorii judiciari să nu poată beneficia decât un singur mandat, pentru că, într-adevăr, este o chestiune ce ține de independența lor, Pentru că pot fi ușor, să spunem așa, influențați de ideea de a-și dori să rămână acolo și să nu cumva să deranjeze persoana care ar putea să le afecteze dorința lor de a rămâne. De ce vor să rămână? Pentru că, într-adevăr, au niște sporuri ușor superioare, au niște venituri mai bune decât ale magistraților de rând. ce să mai spunem.
De asemenea, în ceea ce privește inspectorii judiciari și la fel și procurorii, colega mea bine a notat aici, a primit un dosar și după aceea intempestiv s-a intervenit, i-a fost luat dosarul, consider că ar trebui ca și la inspecția judiciară, ca și la judecători, să se procedeze la repartizarea aleatoriei a cauzelor. Și în momentul acela nu mai poate să vină prin procurorul sau directorul de la inspec judiciar s dea un dosar nu oarecum cu dedica sau f dedica nici nu conteaz Dosarul s se repartizeze sistem informatic exact cum se repartizeaz la judec să beneficieze și, dând și de aceleași variante de recuzare, dacă, într-adevăr, nu ești, nu știu, ești parțial în modul în care instrumentezi cauza respectivă, ca inspector sau ca procuror, partea justițiabilii să aibă posibilitatea să te recuze. Dacă se demonstrează parțialitatea ta, să fii redistribuit dosarul tot în mod aleatoriu unui alt coleg. Trec la un alt subiect sensibil legat de normarea muncii.
Mai devreme am spus că sunt judecători care soluționează 1.500 dosare pe an, alții care soluționează mai puține. Evident că toți ne dorim să soluționăm acele dosare puține. unii dintre noi, de pildă, subsemnatul, am avut șansa să dau examen, să promovez un examen tip grilă și să ajung la Curtea de Apel, unde, într-adevăr, dosarele, ca și număr, să spunem că complexitatea este mai ridicată, ca și număr este uman. Am plecat de la un tribunal unde aveam 1300 dosare pe an de soluționate. Foarte dificil. Tribunalul Ilfov, poate că știți ce este acolo, în fine. Nu știu dacă s-a rezolvat problema cu sediu. Sediu era sub orice critic. Pălângă faptul că era mult de muncă. Se rezolva. Da. Normarea muncii. Ce soluții am putea avea pentru normarea muncii? Stau și mă gândesc. Ce soluții am putea avea? Am gândit niște propuneri legate de următoarele aspecte.
Unu. Taxele judiciare de timpul sunt absolut derizori. Taxele judiciare de timbru se suportă de către partea care investește în proces prima dată, dar finalmente rământ că va cădea în sarcinea părții care pierde procesul. Majorând taxele judiciare de timbru, nu o să mai promoveze justiabilii o cerere și canatorie știind că oricum o pierde, dar vrea neapărat să se adreseze instanțe, eventual să țină 3-4 instanțe ocupate cu speța respectivă, pentru că își permite. Deci taxele judiciare de timbru sunt o problemă. 2 Volumul de munc al sec penale este cum spunea colegul de acolo 30 rutiere 40 uite d Dumnezeu un dosar din foarte greu Ce faci c tu ai acest dosar foarte greu cu toate astea mai vin multe multe multe altele De parte de mine, nu vreau să fiu părtinitor aici, dar judecătorul este singur pe dosar, pe cele 300 de volume.
Procurorul atunci când a despășurat ancheta, a avut în stânga și în dreapta dumnealui, dacă a avut șansa, doi ofițeri de poliție judeciară. care au alergat după martori, i-au adus acolo când a zis procurorul, a dat mandat de aducere, au sosit repede, i-a adus. Lucrurile se pot desfășurea mai rapid pentru că te bazezi pe o echipă. La magistrați, la judecătorii, când ajunge dosarul, nu te mai bazezi decât pe tine și pe grefierul care emite citații. Mai mult decât atunci nu ai doar dosarul ăsta de 300 de volume în lucru, mai ai și altele. Și altele, și altele, și altele, și altele. și la sfârșit de an, când se numără la bilanț rezultatele, te întreabă, dar cât te-ai soluționat? Nu-i pasă, sau cel puțin, na, evaluării respective, că tu ai avut un dosar și că ai lucrat în ăla și că nu le-ai scos pe celelalte. Trebuia să le scozi și pe celelalte. Așa că, din punctul meu de vedere, o altă propunere pentru secția penală a volumului de muncă este că atunci când un judecător primește o astfel de șansă să se afirme, să spunem,
într-un dosar de genul ăsta, de DICOT sau de NEAC. Acestea sunt foarte grele, foarte complexe, cu mulți inculpați, cu multe fapte. Fiecare vine cu câte 2-3 avocați. La parchet se mai cuminți, pentru că știu că poate că au mai făcut și alte lucruri la viața lor. Și îi mulțumește lui Dumnezeu că doar pe faptele respective se desfășoară încheta. Dar la noi suntem ca la cedo. Adică vin cu 2-3-4 avocați și, ce să spun, dacă în calea de atac, unde am lucrat eu pe secție penală, nu ai un apel al parchetului, te trezește, chiar ești o instanță, cede. Și își permit să tragă de timp. De-aia s-a ajuns la prescriere. Își permit să tragă de timp, pentru că își iau foarte mulți avocații în loc că tot felul de chestiuni permite. Codul de procedură penală s-a modificat și permite tot felul de chestiuni. De aceea susțin că un dosar greu trebuie să fie alocat unui singur complet și completul ăla să se ocupe de acel dosar până îl scoate. Să dea termene de la zi la zi și uite așa nu o să se mai ajungă la prescripție. Totdeauna ca chestie de modificare legislativ am putea introduce o chestiune similar ca au din dreptul anglosaxon Domnul Cutare e acuzat c ai prejudiciat statul sau c ai luat
mită în sumă de un milion de euro. Bun. Vrei să te judeci în stare de libertate? Există prezunția de nedinovăție. Dar vină-și cu o cauțiune pe măsura fatelor care ți se impută. Și așa știm. Oarecum? Că poate te grăbești. Că ai banii ăia, da-ți acolo. Poate te grăbești și tu. să-ți iei înapoi dacă ești nevinovat. E o variantă. Altă chestiune pe normarea muncii la judecător. În dreptul anglo-saxon există o prevedere care spune că părțile trebuie să își estimeze de la început cheltuielele judiciare pe care urmează să le angajeze. Cu avocați, cu experți. Astfel, noi, eu și cu Domnul de pide dacă ne judecăm, eu o să vin și o să spun, pe mine mă va costa, uite, mi-am luat cei mai bune avocați de la X, așa, mă va costa acest vitigiu 30.000 de euro. Dumnealui să spunem că nu are banii mei, zice, băi, uite, m-am dus eu la un avocat foarte bun acum a terminat, nu știu ce, o să mă coste
10.000 de euro. Dar oricum, ideea e că noi știm la ce ne asumăm când plecăm la drum. Dânsul știe că poate pierde 35.000 de euro și dacă într-adevăr, dacă am eu 90% dreptate, poate că încearcă să ajungă la un compromis. sau din contră. Poate că eu nu am dreptate și merg pe varianta că am eu cei mai bune avocați din lume și e posibil cumva să reușesc să deturnez balanța în favoarea mea. Dar este o chestiune pe care părțile și-o fac cunoscută reciproc și mai mult decât atât, tot în dreptul Anclos-Axon spune că periodic părțile sunt obligate să-și reestimeze costurile procesului. procesului. Este un, din punctul meu de vedere, este un resort care poate conduce la diminuarea numărului de litigi aflat pe rolul instanțelor românești. Diminuarea numărului de litigi va conduce, evident, la celeritatea soluționării dosalări care se află deja în curs de soluționare.
Dreptul german nu a abordat această teorie a Kamenlou-ului. Dreptul german este un pic mai socialist și a prevăzut ca la notari, cum suntem noi la notari, niște grile cu onorari. Bineînțeles că eu pot să-mi iau niște servicii avocațiale super costisitoare.
Dar nu o să primezi mai mult decât în acea grillă. Există domni și doamne avocați, pe bună dreptate supărați, că instanțele procedează la reducerea cheltuielor de judecat. Asta este, să spunem așa, legislația la noi. Și uneori îl vezi mai amărât pe justițiabilul din dreapta, îți dai seama că nici multă știință de carte nu are, și că el de fapt nu a știut ce face. Și atunci îți zici, bă, tu ai fost mai deștept, asta e, poate ai și mai mulți bani, și îi reduci cheltuielile celui care, să spunem așa, nu a avut de unde. Nu a avut de unde. Și poate că o chestiune de genul ăsta responsabilizează și pe omul acela care nu se informează suficient înainte de a veni la instanță. Adică aveți două variante. Dreptul anglo-saxon sau dreptul german. Oricare, dar abordați una ca să oarecum părțile să știe de la început unde se înscriu. Și să cumva să ne faceți și nouă o misiunea mai ușoară. Să nu mai trebuiască să reducem noi cheltuielele cu avocații. Nu vreau să le mai reduc, dar dați-mi șansa asta. Da?
Că în spațiu public au fost discuții legate de chestiunea asta. Deci dau dreptate și avocaților la treaba asta. Dar trebuie să vină și avocații cu propuneri. Noi nu suntem în Parlament, dar sunt niște domni și doamne avocați prin Parlament care ar veni cu astfel de propuneri. De asemenea, celeritatea judecării proceselor. De ce este aia influențată? De faptul că, într-adevăr, se plasează poate prea multă putere în mâna judecătorului. Cum facem noi ca puterea din mâna judecătorului să fie un pic partajată cu mediul privat, adică cei care se află în fața ta? Eu am venit cu o solut, cu o propunere. Propunerea mea este ca, în regim de urgență, cu eventuala plata unei cauțiuni, avocații să poată obține orice probe, care pot fi obținute de la terți, nu expertize sau care sunt de durată, orice probe, pe baza efectuării unei cereri de măsuri asiguratorii, pe procedura civilă sunt articolele 203, respectiv 359. Dar judecătorul să nu mai poată interveni
atâta timp cât există o legătură minimă cu cauza respectivă. Și cu plata unei cauțiuni. Adică eu vin, avocat, în fața dumneavoastră, neastră aveți altă cumva, vedeți altfel lucrurile. Experiența de viață, experiența profesională vă influențează și apreciați că poate probele mele nu trebuie să le obținem acum. Poate că sunt bune și peste 3 ani. Când o veni termenul de probe. atunci eu sunt de acord s pl o cau care s fie cuantum rezonabil Eu am estimat ca fi 10 din plata taxelor judiciare de timbru cuantumul total al cheltuielor de judecate estimate de partea advers Asta dacă se va ajunte la un astfel de mers. Dacă nu, poate să fie echivalente sau să se meargă, există niște prevederi legate de cauțiuni în codul de procedură civilă, să se meargă pe acele dispoziții. Ideea e ca avocatul să poată să aibă la dosar, în cel mai scurt termen posibil, poate într-o lună, două luni, acele informații date în scrisuri de la autorități publice și private care pot fi furnizate în regim rapid.
Deci, cum să spun, având aceste date la dosar, poate chiar se întrevede o soluție probabilă în acea cauză. Și poate că nu mai are nimeni interesul să tragă de timp, poate nici judecătorul de data asta se convinge că ce bine că a făcut, că a colectat acele probe, că acea cauză poate fi soluționată mai rapid. Rapiditate, despre asta vorbesc. Oamenii au dreptate când spun că durează prea mult. Da, durează prea mult. Prea mult durează. Un dosar civil, un dosar penal, un dosar decontencios. Ani de zile trebuie să te rogi la Dumnezeu să trăiești ca să vezi soluția. Adică trebuie intervenit. Trebuie intervenit pentru că noi ăștia suntem, atâția suntem. Apropo de normarea muncii, eu am venit cu o propunere. Haideți să normăm munca la număr de paci. Eu am venit cu o propunere, nu știu, 100 de mii, 200 de mii pe an. alți experti se pot aduna și pot ajunge la concluzia că de fapt noi nu putem citi mai mult de 50.000.
Eu am venit cu propunerea asta, 100.000 sau ceva de genul ăsta de pagini pe an. Apropo de normarea muncii. Asta ca să poată să fie omul din fața ta să aibă convingerea că te vei uita pe paginile alea. Pentru că dacă ai 10 dosare cu 300 de volume, poți să citești rechizitorul. Și aia e Bun Eu vă mulțumesc Mai sunt și multe alte propuneri Pe care le-am făcut într-un material și le-am transmis Am scris 58 de pagini Dacă aveți timp Le lecturați Vă mulțumesc foarte mult Cred c ne pu Adic cred c obiectul discu evident sunt multe chestiuni cele pe care le primit inclusiv scris care se referă la condiții de muncă
foarte importante, la normarea muncii foarte importante dar cred că sau în fine aveți de plina libertate să spuneți ce veți aici dar cred că Chestiunea fundamentală pentru care ne-am întâlnit azi sunt aceste acuze, sesizări de... o interferență cumva injustă în carieră și în procedurile care țin de organizare a activității de magistrat. Și cred că ar trebui să ne concentrăm la acestea în discuție. Și doar o întrebare punctuală. Ați spus la început de niște bilețele în interviu? La interviu
candidații la interviu pentru aduncerea magistratură au de ales între mai multe bilețele care sunt pregătite de către comise. Pe bilețele sunt subiectele. Bilețelele acelea nu se mai arhivează. Alea se distrug. Despre asta era vorba. De aceea trebuie interveni. Trebuie transparență, devii magistrat Uite bilețelul, nu mai e bilețelul Dă un test de gândire critică Vedem dacă ești capabil După ai test psihologic Dacă se apreciază Că vezi, doamne, ai tu niște devianțe Habar n-am Ai test psihologic pe care poți să Te duci acolo, să-i estimează Dacă ești din punct de vedere psihologic apt Pentru respectivul job Deci, e nevoie de transparență Oameni pregătiți, meritocrație Asta e p mea ceea ce ai f tu
în privința modului în care ai intenționat să ape independența justiției, din perspectiva arătată de formul judecătorilor. De asemenea, un alt aspect în legătură cu promovarea noastră la instanțele iar arhice superioare la Tribunal și la Curtea de Apel. Pot să dau exemplul personal și exemplul colegilor mei apropiați care în anul acesta ne-am înscris la concursul de promovare pentru Curtea de Apel București și dacă citim rapoartele care ne s-au dat, există o tendință a celor care sunt în comisie și care, bineînțeles, pleacă de la modul în care au fost numiți cei din comisii. Au fost numit de către CSM, face parte președintele Curții de Apel sau cineva desemnat de acesta și cei din grupul pe care îl consideră necesar președintele Curții. Și este numit de CSM. Simt nevoia să umilească anumiți judecători în rapoartele respective.
Practic se uită la ceva într-o hotărâre, cum am prezentat noi partea de deliberând, partea inițială raționamentului judecătorului și îți scoate în evidență anumite deficiențe, spun ei, pentru a te depuncta. Pe de altă parte, la alți judecători, pentru a fi obiectivi, putem să facem analiza fiecărui judecători care a promovat ce note au luat la admiterea magistratură, ce note au luat la absolviri, ce note au luat la capacitate. Și putem să vedem, sunt judecători care au luat inițial nota 4, nota 5, nota 6 la capacitate și au fost promovați prioritar la Curta de Aperi București. și judecători care au terminat printre primii concursul de capacitate, care nu sunt promovați. Am colegi care au luat sub punctajul 70 anul acesta și au rapoarte devastatoare la adresa lor, deși sunt judecători foarte buni, foarte serioși în cadrul secției de contențiază activez. Eu am avut norocul să trec de acest prag, nu știu cum au apreciat.
mi-au apreciat foarte mult raționamentul, că este foarte accesibil publicul, orice persoană poate să-l citească, însă atunci când m-au depunctat, m-au depunctat pe aspecte foarte formale, stilistice, care n-au nicio legătură
activitatea mea reală. Da, pot să aibă anumite influențe, însă sunt chestiuni subiective care nu sunt verificate la toți judecătorii în aceeași măsură. Nu avem un criteriu transparent pentru evaluarea hotărârilor, nu avem un anumit o anumită obligație de obiectivitate în sensul că în lege să se prevadă, trebuie să te uiți la ce scrie judecătorul la deliberând, la analizând sau cum s-arate din punct de vedere al formei hotărârile respective. Și atunci există astfel de tendințe exagerate de a aprecia sau nu aprecia ceva în hotărârile judecătorilor. Asta cu întrebarea despre semnarea de memorii de câte ori s-a întâmplat aici. La fiecare interviu în fața în alte curs de casății și justizii un coleg s-a dezis de aceste memorii și mie măcar așa n-a fost promovat. Dar există o practică
în acest sens. Ce alegeți dintre decindirea în alte curți, ale curți constitucionale versus CEDO-CJ-uri? Da, și o altă problemă a fost întrebat în legătură cu sesizarea Curții de Justiție a Unii Europene. Pentru că era tendința aceasta publică de a fi sancționat sau cercetat disciplinar judecătorii care sesizează CGE. Și atunci, pentru a te pune în defensivă, îți puneam întrebarea cu privire la sesidarea CGE. Care este semnalul transmis judecătorilor de scaun? Trebuie să avem grijă. Uite, se întreabă la interviul pentru în alta curte pot sesiza CGE în cazul în care există un conflict între raționamentul tău și ceea ce crezi căre este din jurisprudianța CGE care este contrară cursii construcționale și atunci există un semnal subtil care se transmite fiecare dintre noi. Și, bineînțeles, unii judecători nu pot să iasă
public pentru că ai dosare desoluționat, însă la nivel intern, cred că fiecare dintre noi putem fi inhibați de ceea ce se petrece. În cadrul procedurii interviului au existat și situații în care judecători pentru pânăvara în altă portă. Vă să întrebați cum se raporteaz la eventual modificare a solu din disciplinar date de sec de judec a CSM Nu exact ce se urm pe baz a criteriilor din lege dar pot să spun că în rândul nostru al judecătorilor care dorim să servim această societate, aceste lucruri ne îngrijoarează. Nu, mai puțin. Întrebarea era cum se comentează modificarea de către CSM. Candidatul era întrebat cum se raportează la eventuale modificări. Secția pentru judecători dă o sancțiune disciplină.
În un raport al inspecției. Da. Candidatul care urma posibil să ajungă acolo era întrebat cum va rezolva și în ce limite va rezolva și va modifica. cum vede, din punct de vedere juridic. Ah, candidatul la înalta curte. Da. Am înțeles. Tot ceea ce pot să înțeleg orațiune, dar pe noi ne-a îngrijorat. Cu privire la recrutarea și promovarea în magistratul, lucruri extrem de importante care au fost aduse în discuție. Am o experiență destul de importantă. Am avut o experiență, fiindcă am participat în ultimii șapte ani de zile, cred, șase-șapte ani de zile, la aproape toate comisiile de admitere la INME, de admitere în magistratură, de promovare pe loc, promovare efectiv, numire în funcții de conducere. Bun.
Domnule creșinte, lucrurile sunt clare. Cred că în momentul de față ne aflăm în momentul în care trebuie să schimbăm cumva paradigma în ceea ce înseamnă în primul rând recrutarea în magistratură. Dacă inițial recrutarea în magistratură s-a făcut ca regulă prin intermediul Institutului Național al Magistratului, Acum această recrutare a devenit excepția, lucru care este foarte grav. Sigur, se poate spune că deficitul de personal din acest moment justifică recrutarea care se numește din sursă externă. Din sursa externa am preluat modelul Ministerului Administra Internelor cu care nu sunt deloc de acord Sigur exist colegi extraordinari care au venit din sursa externa
cu vechime de 5 ani de zile, de cel puțin 5 ani de zile. Sunt adeptul recrutării prin institut, sunt absolvent al Institutului Național al Magistraturii și știu ce școală se făcea acolo, școală de magistratură. cu modelul francez. Desigur, când vorbim despre INME, trebuie să ne uităm în momentul de față și să vedem cine sunt formatori la INME. Și o să vedem că găsim foarte mulți formatori, de pildă din Curtea de Apel București, din raza Curții de Apel București, una dintre instanțele atât de discutate în documentarul record. Și trebuie să ne uităm și cine sunt formatorii Institutului Național al Magistratorii și cum ajung ei să formeze viitorii magistrati. Însă, regula, după părerea mea, este ca reclutarea să se facă prin institut. Nu să fie această excepție. În al doilea rău. Vă rog. Haideți să lăsăm... Nu ne oprim, nu avem limite, dar să lăsăm
toată lumea să vorbească înainte să... Dacă nu... Vă rog. Vă rog. Danie Neguram este numele meu. Sunt procuror la parchetul de pe lângă Curta de Apel Ploiești de 3 ani, secția judiciară. Am o vechime de peste 13 ani în magistratură, interval în care mi-am desajurat activitatea doar la unitățile de parchet din provincie, respectiv județul Buzău, respectiv parchetul de pe lângă Curta de Apel Ploiești. În primul rând, vă mulțumesc pentru oportunitatea pe care ați dat-o prin această invitație fiecăruia dintre magistrații care au dorit să participe la această întâlnire. Eu personal, așa cum am menționat și la momentul formulării acelei cereri de înscriere, de participare la această întâlnire, am precizat că o fac în interes propriu, pentru că se întrevede că voi mai avea mulți ani până voi ieși la pensie
automat sunt interesat mod direct de parcursul pe care sistemul de justi va avea de mesajul pe care dumneavoastr ve transmite leg cu sistemul de justi de asemenea de punctele de vedere pe care colegii le exprimat le vor exprima Este a doua oară când mă aflu în Palatul Cotroceni. Prima dată când s-a întâmplat acest lucru, urmă cu peste 10 ani, Era imediat după momentul semnării decretelor de către președintele României. De altfel, am decis să particip la această întâlnire și ca o formă de respect pentru ceea ce reprezintă instituția președintelui României și a faptului că fiecare dintre noi cei prezenți, magistrați, foști magistrați,
ne-am început cariera ca judecători, ca procurori definitivi, în urma semnării și publicării monitorul oficial al decretului de numire al președintelui României, oricare ar fi fost numele acestuia. Am dat puțin timpul înapoi și am rememorat acea întâlnire de acum 10 ani și un mesaj de final al președintului României de la acel moment mi-a rămas în minte, respectiv că dacă voi ajunge vreodată în fața instanțelor, parchetelor în care vă veți desfășura activitatea, să țineți minte că nimeni nu este mai presus de lege. Acest principiu este un principiu pe care pe mine m-a ghidat în carieră, Este un principiu pe care, evident, l-am învățat din facultatea de drept, însă m-a ghidat și ulterior în carieră.
Mi-am obținut toate gradele profesionale din Ministerul Public, susținând de fiecare dată un examen obiectiv, examen tip grillă, examen care se desfășura pe parcursul a șase ore. Prin urmare, locul și poziția în care mă aflu consider că se datorează exclusiv muncii și eforturilor pe care le-am depus. Acesta este motivul pentru care, de asemenea, în întreaga activitate pe care mi-am desfășurat-o, repet, activitate desfășurată în provincie,
Am considerat și consider și în prezent că nu am nicio obligație și nicio datorie la vreo persoană, iar modul în care îmi desfășor activitatea trebuie să se bazeze exclusiv în baza legii și a propriei conștiințe. Mă număr printre, sunt unul dintre magistrații care au semnat acel mesaj, dintre cei 800 și ceva de magistrați. Înțeleg să-mi prezint motivele pentru care am înțeles să susțin acel demers. Repet, este doar punctul meu de vedere și motivul pentru care eu am înțeles să-l susțin. prin semnarea acelui mesaj, susținerea acelui mesaj, nu fac să confirm că aspectele prezentate în acele reportaj recorder,
aspectele prezentate de anumiți judecători cu identitatea asumată sau nu, mi s-au întâmplat mie personal, Însă ceea ce eu am vrut să susțin prin semnarea acelui memoriu este faptul că îmi doresc deschidere Îmi doresc ca cei care au desemnalat probleme punctuale sau probleme generice din sistem să aibă libertatea să le prezinte fără să se teamă de eventuale repercusiuni. De asemenea, modalitatea în care ulterior acelui reportaj conducerea instanțelor, Consiliul Superior al Magistraturii a înțeles imediat să procedeze, respectiv prin aducerea unor acuze împotriva celor care au înțeles să prezinte acel mesaj,
consider că este unul greșit, nu trebuie arătat cu degetul, transmisătorul acelui mesaj, ci dorin pe care eu a fi avut mesajul pe care eu a fi vrut s v este c dac acele aspecte semnalate reportajul Recorder acele aspecte prezentate de către unii judecători sunt reale, atunci situația este una într-adevăr foarte gravă. Însă, important este ca acele aspecte, unele dintre ele punctuale, practic s-au indicat cazuri concrete, s-au identificat persoane cu nume și prenume, cu situații punctuale Toate acelea, din punctul meu de vedere, trebuiau să facă obiectul unor verificări serioase, iar mesajul care trebuia imediat transmis, acesta trebuia să fie, al efectuării de urgență a unor verificări serioase,
nu doar unele de ordin disciplinar, ci de ce nu și verificări din punct de vedere penal, pentru că unele dintre aspectele semnalate ar putea conduce în acea direcție. În acel reportaj au fost prezentate și probleme sistemice, probleme cu care și eu și ceilalți colegi ne-am confruntat, probleme care au fost prezentate și, mă rog, evidențiate de către colegi încă de la momentul la care s-a pus problema modificării legilor justiției și mă refer aici la cele care s-au expus și astăzi cu ocazia acelei întâlniri, respectiv ineficiența acestei secții de investigare a magistraților, așa cum este ea reglementată astăzi, practic s-a arătat că deși la parchetul general sunt 14 posturi de procurori anume desemnați
care să investigheze aceste infracțiuni, ele sunt ocupate doar în număr de 3. Modalitatea în care aceste posturi sunt ocupate, așa cum este ea prevăzută de lege, din punctul meu de vedere este una subiectivă, discreționară, care nu încurajează pe procurorii competenți să participe la această procedură de selecție. De asemenea celelalte probleme care au fost semnalate privind ocuparea func prin delegare deta f criterii obiective promovarea de la fel pe baza evalu unor lucr de asemenea modalitate care nu este obiectivă, toate acestea pot conduce la chestiuni care în final să afecteze independența și imparțialitatea celor care ajung în acele funcții de conducere, acele funcții de decizie.
Din punctul meu de vedere, marea majoritate a colegilor pe care eu îi cunosc, cu care am interacționat și interacționez, sunt colegi de bună credință. chiar dacă nu și-au exprimat unei dintre ei intenția nici măcar să semneze acel memoriu, nu și-au exprimat intenția să participe la această întâlnire, este alegerea fiecăruia pentru resorturile interioare pe care fiecare le-a avut. Însă aș dori să închei această intervenție prin această dorință pe care eu mi-o exprim, mi-o manifest, ca toate cazurile care au fost prezentate, inclusiv cele menționate astăzi, să facă obiectul unor verificări serioase, verificări pe care ulterior să fie aduse la cunoștința publicului,
pentru că doar astfel putem crește la creșterea gradului de încredere în activitatea pe care noi, magistrații de bună credință, ne o desfășurăm. Vă mulțumesc! După cum am precizat, nu mai sunt magistrat în acest moment. De curând, înainte de dimisia, am fost subiat în funcție la 1 noiembrie prin decretul prezidențial. Am citit asear sinteza punctelor de opine care v fost transmise domnule pre sunt de acord cu ce s de c colegii mei O mare parte dintre acestea aș fi vrut să le aduc și eu în discuție. I-am ascultat și pe distinții mei colegi, le împărtășesc într-o totuși opiniile.
Mă gândeam ce aș putea aduce în plus, față de ce s-a scris și s-a spus deja. Și poate ar fi bine să mă refer puțin la situația mea personală. În primul rând, datorită situației în care m-am aflu, cred că sunt cel mai puțin curajos dintre participanții la această discuție, pentru că, ne mai fiind magistrat, nu risc, așa cum riscă colegii mei, repercusiuni în ceea ce privește cariera profesională. Am libertatea de a vorbi deschis. cu privire la chestiuni pe care poate ei, deși cred că le cunosc, au avut obligația legală de-a dreptul să discute. Motivul pentru care am ajuns în această profesie, dacă puteți crede, este spiritul civic. Am absolvit facultatea în 2008, abia în 2013 m-am înscris la Institutul Național Magistraturii pentru prima dată,
am fost admis, am absolvit. Era o perioadă în care, contrar situației din 2008, era o perioadă în care părea că în această țară lucrurile merg într-o direcție corectă în ceea ce privește justiția. Că se dorește într-adevăr ca justiția să funcționeze. Pe parcursul celor 12 ani, dacă includem și perioada de INME, cât am fost magistrat, vă spun cu toată sinceritatea, senzația mea este că nu s-a schimbat nimic în bine, ci din potrivă, în ceea ce privește justiția. Mă refer în primul rând la justiția penală, pentru că asta e latura care m-a pasionat și m-a interesat. Cu excepția mărilor salariale, care au avut loc în această perioadă, tot ceea ce s-a întâmplat în legislație, în organizare judiciară, a fost, după mine, nu știu dacă au această sensăție și colegii mei sau nu, un efort din partea mai multor instituții, grupuri de interese, pentru a ajunge la starea la care am ajuns astăzi.
Asta este motivul principal pentru care mi-am înaintat demisia.
Pentru că nu mă mai regăsesc în acest sistem și nu cred, din păcate, nu cred că se poate schimba ceva într-un timp relativ scurt. Colegul care vorbise anterior a spus că se află aici pentru că se preconizează că va mai sta mult timp în profesie și este interesat de soarta justiției. Eu mă află aici pentru că nu mai sunt în profesie, dar sunt interesat de soarta justiției pentru că ne privește pe toți. Justiția nu e pentru magistrați, e pentru orice cetățean al acestei țări. Nu este normal, nu este firesc punctul în care se află. În reportajul Recorder s-a vorbit foarte mult despre situația în alta curte, Curtea de Apel București, pe bună dreptate. Sunt instituții cheie care, nu mă feresc să spun, sunt controlate și acest control implică foarte multe lucruri. Dar, de unde poate veni schimbarea?
Pentru că acești oameni care au ajuns acolo, nu au ajuns acolo într-un mod, nu știu, artificial, într-un mod aleatoriu. Au fost ajutați să ajungă acolo prin diferite mecanisme. Spuneați, domnule președinte, că așteptați ca, cel puțin asta am citit în presă, Să așteptați ca justiția să se autoregleze, să se autoguverneze. Din păcate, acest lucru nu mai este posibil în forma în care se prezintă lucrurile în prezent. De ce spun asta? Pentru că toate pârghile, în ceea ce privește organizarea judiciară, promovarea în carieră, sunt deținute în puncte cheie din acest sistem. CSM-ul, în alta curte, curțile de apel, dețin controlul. Haideți să ne uităm, dau un exemplu, doar exemplul CSM-ului O să constatați că în CSM, la secția de judecători, cinci dintre aceștia, deci majoritatea, provin de la alta curte și de la curții de apel
Deci CSM-ul nu are reprezentativitate în ceea ce privește magistrații în această țară CSM-ul are o majoritate în secția de judecători care e reprezentată de o minoritate a judecătorilor din țară care sunt la curțile de apel și în alta curte. Exact puntele chei ale sistemului Eu nu m a ca persoanele vizate de reportajul recorder s vin s dea demisia av un subit acces de nu con civic Cu siguranță nu se va întâmpla asta. Și atunci întrebarea este care e mecanismul și dacă există vreunul ca lucrurile să intre pe un făgaj normal. Eu nu îl văd în acest moment. pentru că CSM-ul controlează inspecția judiciară, inspecția judiciară a servită CSM-ului, în CSM, în alta curte și curțea de apel dețin majoritatea. Ce ar trebui să se încheteze singuri, să se cerceteze singuri?
Nu este posibil. Nu există mecanismele pentru a remedia această situație. Și atunci întrebarea este unde s-ar putea interveni și dacă se poate și acolo. E necesară o intervenție legislativă. Întrebarea este clasa politică. Își dorește această intervenție legislativă, care este principal la beneficiară a sistemului. Părerea mea este că nu. Pare rău că sunt atât de tranșani, de cinic, dar asta este realitatea. Și, repet, sunt convins că aceste opinie sunt împărtășite de colegii mei, dar nu o pot spune. Eu nu sunt convins, dar... când spun clasa politică, domnule președinte, nu mă refer niciun cadrușit la instituția prezidențială, nici la toate instituțiile care participă la viața publică, doar la cele care te țin o majoritate. Dar asta e întrebarea. Se poate? Se poate în mod concret alcătui o majoritate parlamentară
care să-și dorească cu adevărat să schimbe situația de injustiție? Asta este întrebarea. și așteptarea mea, dacă îmi permiteți, de la instituția prezidențială este să exercite în măsura posibilităților, pentru că știu foarte bine care sunt atribuțiile și cât de limitate sunt ale președintelor României să exercite această presiune, să spunem, publică pentru ca instituțiile care pot schimba ceva să o facă chiar dacă nu-și doresc neapărat acest lucru Nu văd altă soluție, îmi pare rău Față de întrebările dumneavoastră, opinia mea este următoarea. Opinia este c proces de selec care s existe mai mult implicare mai mult con profesional Un CSM, o componență a CSM-ului, poate să reprezinte, inclusiv pe forma actuală a legii,
poate să reprezinte cu adevărat voința magistraților, pentru că în opinia mea există o majoritate, inclusiv la instituțiile pe care le menționați, care dorește să acționeze înspre o justiție bine organizată, ca să-i spunem așa, Iar în ceea ce privește clasa politică, ea acționează așa cum societatea ea mandatat prin vot. Și eu cred că în măsura în care această dezbatere devine una pe argumente, clasa politică va acționa în consecință. Este oglinda societății clasă politică Și atunci poate e cazul într-adevăr
Ca societate în ansamblu sau să-și pun această întrebare Societatea își dorește O altfel de justiție Atunci E responsabilitatea fiecăruia Să acționeze într-un fel sau altul Pentru că Eu Am spus că sunt cel mai puțin curajul Nu mi-a fost deloc ușor să fiu astăzi aici în fața camerilor chiar, nu mi-aș fi dorit acest lucru. Cred că e ceva ce vine la pachet și cu profesia pentru că acea obligație de reținere îi face pe cei mai mulți dintre colegii mei, inclusiv pe mine, să păstrăm de-a lungul timpului acea dorință de intimitate. Dar la un moment dat trebuie să ieși din acea zonă de confort și să spui lucrurile pe nume. Cu permisiunea dumneavoastră, eu v-aș ruga și pe dumneavoastră și pe cei care vor asculta această discuție să nu-i blameze foarte tare
pe acei colegi care nu sunt de față. Pentru că pentru că cei mai mulți dintre ei sunt ni oameni de bun credin nu am nicio ni oameni care se chinuie efectiv s fac treaba acolo unde se afl Asta nu se vede nu se vede la televizor nu s v neap reportajul Recorder Pentru acești oameni să se expună public e un act de curaj extrem, aș spune. Și acum mă întotdeauna exemplu personal, în urma demisiei, eu mă aflu profesional vorbind în situația unui student care a terminat facultatea. Deci, după 12 ani de magistratură cu grad de tribunal, dacă ar fi să mă înschid în orice altă profesie, trebuie să mă duc la același examen ca oricine altcineva, inclusiv în magistratură, nu m-aș putea întoarce decât în urmă la acelui examen. Ori, e clar că oamenii aceștia care au o carieră pe care trebuie să o ducă cumva la bun sfârșit
pentru că nu au foarte multe opțiuni, trebuie să se gândească la bine lor personal. E de înțeles asta. Adică chiar nu trebuie condamnați. Am văzut în presă de asta. Spun că aport la această informație că sunt puțini cei care au dorit. Nu e un pas pe care ar putea să-l facă ușor. Sunt oameni care au familie, sunt oameni care au credită. Nu poate să rămână pe drumuri. Cum, din păcate, s-a întâmplat în cazuri pe care le cunoaștem. Are altor colegi. Pentru un simplu delic de opinie. Pentru că a fost ceva cum de altfel, a confirmat CEDO de curând în cazul domnului Danileț. Și atunci este greu. Este greu să ieși în față să spui lucruri care te-ar putea afecta personal într-un mod decisiv. Deci agreații consultarea regimii de confidențialitate. Era o grupă. Sincer să fiu am înțeles că există și acel format ulterior.
Dacă este posibil, aștept să particip și acolo. Ok. ce anume înțelegem noi că ar trebui să se modifice, dar nu o discuție excesiv de tehnică, ci doar punctele principale.
Acum, în completarea a ceea ce au zis colegii mei de până acum, inclusiv colegul din stânga mea, cu care am fost colegi de INM neștind o viață, situația în care se află sistemul judiciar la acest moment nu s-a produs ca urmare a acțiunii unor forțe interne și nici a acțiunii unor forțe externe, ci s-a produs în momentul în care găști din interiorul sistemului și-au dat mâna cu găști din afara sistemului și, conjugat, fiecare pe palierul lui de competență, au reușit să aducă un sistem judiciar care, într-adevăr, nu era perfect și avea o serie de probleme reale, să-l aducă în stare de moarte clinică. De aceea, din punctul nostru de vedere, orice încercare de resuscitare sau de reparare trebuie făcută tot conjugat.
Altfel, nu va exista absolut nicio valență practică a demersurilor de reparare. Am să fac acum o expunere. Colegii fiecare au punctat anumite chestii. Am să fac o expunere cu privire la ce a adus în principal noile lege ale justiției în materie de control a ceea ce înseamnă sistem judiciar. Am să las la acest moment parchetele pentru că ele oricum aveau un mecanism formal, un mecanism instituit de subordonare erarhică și prin numirile politice era relativ ușor de controlat. În schimb, modificările care au fost promovate au creat un sistem prin care o majoritate în cadrul secției de judecători poate controla tot ce înseamnă justiție relevantă în țara asta.
Este nevoie de cinci oameni. Sunt nouă membri aleși, cu cinci dintre ei se formează o majoritate. Aceast majoritate nume o s s vorbesc c mai simplu nu pentru c m de capacitatea interlocutorilor dar c se transmite atunci popula Ace cinci oameni numesc pe al anume pe pre altei cur Nu există absolut niciun criteriu, îl numesc pur discreționar. După ce au numit pe cel de al șaselea care li se alătură, numesc comisiile care vor selecta președinții curților de apel. În același timp, aceeași majoritate până la urmă controlează și promovarea judecătorilor la înalta curte de casație și justiție, promovarea pe funcțiile de execuție, să spunem așa. De asemenea, fără un criteriu real de meritocrație, până la urmă acele evaluări și acele interviuri le-am văzut și noi sub orice standard acceptat în ceea ce privește până la urmă performanța intelectuală și profesională care ar trebui cerută unui judecător de înaltă curte.
Trecem mai departe. Președinții Curților de Apel controlează, până la urmă, prin comisiile numite promovarea efectivă la nivelul Curților de Apel. Bun, de fapt controlează și în jos, dar ne limităm aici. Astfel încât majoritatea din secție care numește acei președinți indirect controlează și promovarea la curțile de apel, unde se judecă în ultimă instanță majoritatea proceselor din țara asta. De asemenea, în acest moment s-a încheiat și în ceea ce privește obținerea unei majorități viitoare în următorul CSM. Pentru că, la cum este acum sistemul de vot în care se votează separat pe paliere, o minoritate își desemnează 3 judecători membrii CSM,
de către curțile de apel, 2 de către în alta curte. Ori acești oameni, timp de șase ani, controlează recrutarea pentru a-și asigura majoritățile, astfel încât să se asigură că și următorul CSM va fi tot al lor. este sistemul pe care eu consider a fi un sistem feudal care a fost introdus de noile lege ale justi acum s fim serio este evident c a fost scris de persoane din interiorul sistemului Nimeni nu putea s mecanismul La fel cum tentativa din 2018 de a face praf sistemul judiciar de asemenea era lucrată tot cu oameni din interior, dacă ne uităm de fapt, cred că au fost aceiași, care au știut cu câteva modificări care în aparență nu erau atât de importante, să facă praf un sistem. La fel cum un ceasornicar știe de unde să ia două, trei rotițe și s-a dus mecanismul, la fel au știut. Un om din exteriorul sistemului, nici eu, după peste 25 de ani de parchet,
nu înțeleg nici pe departe toate nuanțele și toate finețurile funcționării instanțelor, la fel cum nici ei nu le înțeleg pe ale parchetelor. Până la urmă, la limită, suntem lumi diferite, mecanisme diferite. Bun. Acum, revenind la ceea ce a spus colegul de la Brașov cu avertizorii de integritate. Noi am avut o situație clară în care există o hotărâre CSM de sancționare a unei doamne judecători de la Oradea, care i-a reprodus într-un articol de presă ceea ce i-a spus un coleg. Coleg care a venit și a confirmat că i-a spus. Motivarea a fost ceva de genul da, dar chiar și dacă ar fi adevărat, nu trebuie adus la cunoștința publicului, ci ar trebui rezolvate prin mecanismele de sistem. Mecanismele de sistem fiind tocmai cele acuzate în acel... Și vorbim de legea avertizorului de securitate,
înainte de modificările care și mai mult au redus protecția, nu se aplică judecătorilor care au alt statut. Și cu asta, practic, cariera doamnei a fost exclusă timp de trei ani de la funcții de conducere și a rămas cu blamul unei sancțiuni disciplinare. pentru că a spus adevărul, iar secția de la acel moment, că e fosta secție pentru judecători, a considerat că a spune adevărul în afara cadrului unanim acceptat de către dumnealor, reprezintă o gravă încălcare. Bun. Mai departe. Situațiile care au fost expuse în acel reportaj, foarte grave, au reprezentat, ca să spun așa, vârful iceberg-ului. De ani de zile este de notorietate sistemul judiciar cum se reparti aleatorie Pentru c dac v aduce aminte urm cu un an ceva a fost scandal pentru preluarea de c CSM a serv de la Ministerul de Justi invoc
independența față de Ministerul de Justiție. În realitate, era vorba de controlul tuturor surselor unde ar putea să fie urmele, modificările ordinecris. Era o urmă la fiecare modificare care rămânea în sistemul de la Ministerul de Justiție. Și vreau să dispar aceea. Deja s-a ajuns în situația în care ultimele versiuni ale ECRIS-ului permit în măsura în care se știu codurile sistemului să se repartizeze copers goale. De-abia după ce ajung acele copers se generează numere la completul care trebuie, în acel moment se completează datele obligatorii, ceea ce teoretic sistemul n-ar trebui să permită. Dar se permite. Nu a existat un audit independent pe repartiție aleatorie. Doi, se vorbea de un sistem de repartiție aleatorie electronic la inspecția judiciară. A fost implementat. Nu se știe care este algoritmul, nu s-a făcut niciodată un audit.
De asemenea, am constatat din exterior că și acel mecanism de repartiție aleatorie, dumneavoastră fiind matematician înțelegeți ce înseamnă, se face prin excluderea anumitor inspectori, sub diverse pretexte, unele obiective, altele discutabile, dar în momentul în care se face o repartiție chiar aleatorie prin excluderea unor elemenți de repartiție, din acel moment noi nu mai putem discuta de o repartiție aleatorie, se produce o alterare. Bun, mai departe, o să cer să fiu cât mai scurt. Am mai constatat de-a lungul existenței noastre situații halucinante în care, pentru a se da o soluție, ca altă explicație logică nu este, într-un dosar anume, s-a ajuns în situația în care au fost delegați, detașați, judecători, care nici măcar nu aveau cerere să fie delegați, detașați la acea instanță.
Când căutam pe site-ul CSM să vedem cum a ajuns acel judecător la acea instanță, din eroare fusese descărcată o arătăție.
... hotărâre CSME. Am reușit să găsim, la acel moment era un backup undeva la o, n-am înțeles, o companie de servere din UK. Și am reușit până la urmă să identificăm acea hotărâre și am constatat cu stupoare că respectiva persoană făcuse cereri de delegare, detașare, transfer la toate instanțele bucureșteri, mai puțin cea la care a fost detașată. În momentul în care a fost detașată, s-a înființat un complet special și specializat, s-au luat dosare de la judecătorii care le aveau în judecată, s-au judecat vreo două-trei dosare printre care și acela care evident era targetul, apoi respectiva persoană s-a desfințat completul și în final a fost delegată pe o funcție de conducere, între timpul se sești transferat astfel încât să se plătească și o diurnă. N-am să zic acum că acesta era prețul, dar am constatat și astfel de. Deci până la urmă delegarea, detașarea...
Bun, acum o să discutăm și de presiunile care s-au făcut. Că de multe ori lumea zice, dom'le, dar până la urmă a fost de acord să fie delegat detașat. Dar am avut situație de colegi care, într-adevăr, au acceptat să fie detașați, Dar în urma unor campanii de presă și a unor presiuni care au durat uneori ani de zile, au fost vânați efectiv până când au ajuns la limită și asta a fost modul lor de salvare, dar de a rămâne în continuare. Deci este foarte ușor să judecăm niște oameni din exterior fără să realizăm. Se vorbește până la urmă de vârsta noastră relativ tânără la care ieșim. Bun, nu aș vedea asta problema, eu aș vedea problema consumului fizic și intelectual la care sunt supuși magistrații care funcționează într-un sistem total disfuncțional și bolnav și care îi consumă. Din păcate, noi suntem un fel de consumabili. Am auzit povestea cu generația de sacrificiu, am considerat că noi când am intrat în INMEA
am fost undeva la 110 locuri inițial și vreo 9000 ceva de persoane. Deci concurența era enormă. Bun, intram într-un sistem în care ne întâlneam încă cu procurori, care fusese minte unul dintre ei 14 ani procurori s fac liceu apoi s fac facultatea la seral V da seama ce dialog puteai s ai cu un astfel de om Dar noi am considerat c prin efortul prin sacrificiul nostru generațiile următoare nu se vor mai ciogni de astfel de situații. Ceea ce vedem acum însă, pot să zic că din păcate sau din fericire avem un avantaj, vedem o întoarcere la niște vremuri pe care le credeam depășite și a puse odată ce am intrat în Uniunea Europeană. Știu că de multe ori când vorbim, generațiile tinere se uită la noi și se gândesc, mă, o fi devenit senil, fură curent. Dar sperăm să n-ajungă chiar în acel punct în care să se convingă, pentru că era curunt.
Și da, cel care deconta, bun, adiacent deconta și magistratul, dar deconta cetățeanul, aia nu era justiție. Ceea ce se întâmpla acolo și, din păcate, vedem că riscăm să ne îndreptăm spre așa ceva. Ce s-a vorbit despre verificările apartenenței la asociații? În declarațiile de interese trebuie să treci inclusiv apartenența la asociații. Am constatat cum colegii sunt vânați, excluși de la diverse promovări, ba chiar li se pune în vedere faptul că ar trebui să se delimiteze de asociații. De aceea, în general, cred că de vreo 4 ani de zile, 5 ani, noi n-am mai primit niciun membru nou. Avem simpatizanțe, avem asta, dar am înghețat tocmai pentru a nu le crea probleme suplimentare acestora. În ceea ce privește gradul de deformare a ceea ce ar trebui să fie promovarea,
promovarea. Am constatat situații în care, pot să dau un exemplu, o colegă care este profesor universitar de mă rog, denumirea e mult mai pompoasă, din păcate nu stăpânesc foarte bine domeniul, vocabular și lingvistică. Deci, devin, este profesor universitar în acel domeniu, doctor, candidat pe o funcție în care n-avea concurență. Modul în care îi s-a respins, ulterior a promovat, dar la acel moment a fost, efectiv s-a dorit umilirea acelei persoane. S dovedit de pe bine pozi evaluatorului care c nu se nimic s re c nu st limba rom Revin fiind profesor universitar iar cei care f acea evaluare eu am mari dubii cu privire la cât de bine o stăpâneau ei. De asemenea, am mai văzut colegi care, cărora li s-a reținut încălcarea dispozițiilor de RIL,
care, chiar din raportul de evaluare, ril care fusese pronunțat ulterior exercitării căi de atac. De asemenea, se reținea limbajul necorespunzător, luându-se ca și limbaj necorespunzător ceea ce era trecut cu ghilimele în reproducerea actului declarația persoane implicate. Adică era vizibil faptul că nu era limbajul magistratului, ci era o prezentare, până la urmă, pentru păstrarea unei autenticități se practică. Deci, din momentul în care s-a introdus acest sistem, da, bun, nu era perfectă promovarea pe bază de examen. Întotdeauna au fost discuții. Bacă este prea formal, bacă oamenii care au volum foarte mare de muncă n-au timp să se pregătească. Dar, Dumnezeu, ce a urmat a fost o abandonare totală, așa mai degrabă decât aceste dispoziții, stabilind că un număr de persoane numite în funcție de conducere hotărăsc ei cine să promoveze, măcar e pe față.
Nu mai încercăm să ascundem, sub cuvinte pompoase, o realitate cruntă. Promovarea nu mai se bazează pe criterii, doar într-o situație în care nu există niciun interes și e o foame deosebită de oameni, trec oameni care nu sunt neapărat în anturajul celor care controlează evaluarea. Și asta e valabil și la procuror și la judecători, adică nu discut doar despre o parte. Ce am mai constatat? Pentru că este foarte discutată la nivelul chiar al întregii Europei, am văzut și în Italia, de exemplu, violența asupra femeilor. Am constatat un dublu standard al conducerii Ministerului Public în două situații diametral opuse. Una este o situa de undeva de la T unde persoana care avea calitatea de inculpat avea calitatea de unchi al Consilierei Ministrului de Interne unde momentul care s luat m re se prezenta controlul judiciar
deja se emisese ordonanța de preluarea dosarului, de fapt nu de preluare, de mutare, sub un pretext extrem de subțire, de mutare a dosarului la un alt parchet. având în vedere faptul că a apucat pe reținere, se pronunțe și un judecător, culmea, este și un reportaj recorder foarte amplu despre asta, dar care la acel moment n-a avut niciun impact, din păcate, în ceea ce privește reacția, și atât publică cât și a sistemului. Dosarul acela până în urmă s-a ajuns la trimitere în judecată, pentru că era mult prea avansat și mult prea vizibil, Dar alte 20-30 de dosare cu același obiect, pentru că lucrurile au continuat, pentru că persoana respectivă în timp ce era sub control judiciar organiza mese de ziua poliției, cu participarea polițiștilor, adică sunt vorba aceea în spațiu public despre așa ceva vorbim. celelalte dosare nu știu să se mai fi întâmplat.
În antiteză o situație în care obiectiv este imposibil să identificăm o eroare din partea procurorilor respectiv a instanțelor care de asemenea au fost... Este o situație implicată, este o situație de la turnul Măgurele, unde a fost ucisă persoana beneficiară a Ordinului de Protecție, dar care în mod constant i-a încălcat Ordinul de Protecție, adică e o chestie extrem de dificilă, de dificil de luat în considerare. A refuzat de asemenea punerea acelor brățări, iar procurorul respectiv a cărei revocare se cere, e, dacă nu mă înșel un an și ceva, vechime în magistratură și a stat, a funcționat singur la un parchet turnu-măgurele, fără niciun sprijin, mii de dosare în supraveghere, ăsta fiind unul dintre ele, deci nu era dosarul la procuror. Ca să înțelegeți. Aici, bineînțeles, procurorul general și-a trimis echipa de control și s-a făcut un raport extrem de fulminant.
Cunosc persoana care face. Din punctul meu de vedere, unul, n-ar trebui să fie în acea poziție, doi, n-ar trebui să fie Ministerul Public, dar este o altă poveste, nu o să intrăm în prea multe amănunte. Deci se vede foarte clar modul în care...
De la vârful piramidei, deciziile se iau pe criterii care nu mai au nicio legătură cu ceea ce înseamnă obiectivitatea, ceea ce înseamnă interesul până la urma al înfătuirii justiției. Așa, de asemenea, în momentul în care să revenim la prezentarea mecanismului inițial, am stabilit cum își asigură perenitatea CSM-ului. Majoritatea din secția pentru judecători controlează atât numirea desemnarea procurorilor anume desemnați pentru efectuarea închetei față de magistrați, cât și de fapt o conducere a inspectiei judiciare și tot ce înseamnă inspector judiciar la judecători. Bun, nu că ar fi mai curată la procuror desemnarea, dar vorbesc aici de puterea celor care contează în acest moment. Ori, este foarte ușor să vorbim de tăcerea judecătorilor care oricum, în mod natural, prin specificul profesiei, ei sunt mai mult ascultători decât comunicatori.
Asta e felul lor de a fi. Chiar este ciudat să vezi cât un judecător, se mai întâmplă foarte rar, nevorbit, care vorbește el mai mult în instanță decât... Dar asta e o anomalie și este foarte rar. Ori, în momentul în care s-a văzut ușurința cu care poți trimite inspecția judiciară, din fericire, deocamdată secția specială și cea urmat rețeaua specială e folosită mai degrabă să asigure impunitatea. S-a încercat un pic să fie folosită și camiși la impresiune, dar o a ieșit o atât lamentabil. În ceea ce privește, zic atunci când era Siju și datorită calității persoanelor care îl alcătuiau, revenind în ceea ce privește Inspecția Judiciară, în momentul în care au văzut ușurința cu care se funcționează malaxorul represiv, ușurința cu care tot ce se sizează inspecția în materie de judecători este admis de secția
pentru judecători. Nu mai discutăm că au fost situații în care practic eu am trăit așa ceva în Afganistan. Deci în Afganistan am văzut o situație, o speță în care în alta curte de la ei Curtea Supremă au constatat că un aitist lua mită, au făcut toată constatarea și au trimis parchetului să încheie rechizitorul. Deci au existat sesiz din partea sec pentru c inspec care practic cam acolo le d solu pe care urmeaz s o adopte Dup care s nu uit g impactul pentru un judec normal un judecător care își vede de treaba lui, nu este implicat. Când vede colegele de la Curtea de Apel, Guluțanu și Panioglu, care au fost excluse, dacă nu mă înșel, Panioglu de 5 ori și Guluțanu de 4 ori, Și mai grav, încă mai existau atunci majoritări sănătoase în alta curte, tot mai greu de găsit zilele astea, care au constatat pe cele patru excluderi,
la două dintre ele au constatat nulitatea absolută a tot ce a însemnat cercetarea așminară și două l-au răspuns pe fond. N-a răspuns nimeni. După care, respectivele judecătoare, în loc să se întoarcă la secția unde erau, au fost trimise, dacă nu mă înșel, una pe muncă și una pe contencios. Bun, nu discut disprețul față de cetățeanul justițiabil. Adică, dom'le, eu la nivel de curte de apel, în contencios și în muncă, am pretenția ca persoanele de acolo să fie unul specializat, să aibă o experiență, că vorbim de curte de apel. Nu să fie folosită, până la urmă, speța mea ca să se regleze niște conturi cu o persoană incomodă. Sincer, după 25-27 de ani de penal, partea civilă pentru noi este cu totul o altă profesie. Ultima dată am intrat în contact la definitivat, când am fost obligați să dăm și civil și procesual, care erau și alte coduri.
Deci în momentul ăsta să folosești mecanismele, până la urmă, nu mai zic de favoarea judecătorului, dar de favoarea persoanei pe care și persoanelor care au de suferit, și discutăm de curs de apel unde se judecă în ultimă instanță. pentru că tu vrei să-ți bați joc de un judecător și mai ales să-l folosești ca exemplu față de ceilalți judecători. Uite ce se poate întâmpla. Și ăștia judecători de curte, tu de judecătorie, tu de tribunal, ce crezi că o să... Și uite, într-adevăr, în alta curte a desfințat. Deci într-o societate normală care mai existau inclusiv organe de urm penal care s aib competen cel pu un dosar penal s fi f Deci nu se poate s excluzi patru judec să excluzi de patru ori un judecător de cinci ori pe altul
și să se constate că nu aveai niciun temei să o faci. Da, aia s-a întâmplat, asta e. Am încercat și noi, ca să citez un clasic în viață. Deci nu se poate. Asta este, cum să vă zic, nici măcar nu se mai ascund. Aici este momentul în care am trecut de la ascunderea problemelor din sistem la promovarea lor, aproape ca o reclamă. Uite ce suntem noi capabili să facem. Deja suntem într-o altă paradigmă. De aceea vă spun că situația este mult, mult mai gravă. Să mai dăm un exemplu de la Ministerul Public. Unele dintre cele două sau trei puncte cu care actuala conducerea PKKJ se laudă sunt și ordinul privind activitatea pe judiciar, absolut ilegal și care încalcă principiile, și ordinul cu instituirea unui sistem integrat numit SMIA,
care, pe lângă că încalcă independența procurorului, încalcă până la urmă și principiul nepublicității urmăririi penale. Practic, procurorii sunt obligați să descarce într-un sistem la care există un acces, nu este foarte clar cine are accesul, pot opta să descarce declarațiile luate fie într-un sistem pe care mai apoi se poată fi accesate, fie chiar în timp real și se desfășoară presiuni pentru ca toate doar în situații excepționale să nu fie în timp real deci închipuiți-vă cum decurge o anchetă în măsura în care persoane nu știm cine sunt din interiorul Ministerului Public au acces în timp real la dosar Și atunci se explică cum de multe ori, în momentul în care ești pe punctul de a lua o măsură Față de o persoană care are contactele necesare, dosarul este preluat și mai apoi făcut praf
Deci din punctul nostru de vedere acestea reprezint o grav a principiilor Dup care forma digitaliz form de aceasta frumoas poetic modern dar care, până la urmă, reprezintă o realitate. Disperarea după controlarea fiecărui element din justiție. Ideea care este, în momentul în care am avut pozițiile publice și am criticat, Noi nu vrem să înlocuim niște persoane, nu vrem să înlocuim un sistem bolnav cu altul de aceeași factură. Pentru că da, există o persoană care în acest moment pare să fie chintesența răului, ca imagine, ca tot ce vrem. De-aia nu-i singură. Bun, să zicem că dispare ea o perioadă de timp, va fi un oarecare haos. Pentru că, în general, genul acesta de persoane se înconjoară de non-entități modul lor de a funcționa.
Dar mecanismele, căile, sistemul, dacă nu este zgâlțuit, dacă nu se iau măsuri pentru destructurare, se va reseta. Poate nu va fi o persoană atât de vizibilă, poate va fi una simpatică, carizmatică, poate vor începe din nou să se ascundă, dar putregaiul va fi acolo. Același lucru constatăm că se întâmplă și la Ministerul Public se creează niște rețele după modelul celor care le-am perceput a fi în partea cealaltă a spectrului profesional la colegii judecători, încercându-se o imitare, culmea de multe ori sub pretextul criticării a ceea ce se întâmplă acolo. și ajungem la sistemul la care absolut orice promovare, orice trebuie să fie controlate de aceste gășculițe. Și asta pare să fie viitorul, de aceea trebuie mare grijă cu ce vom păstra în materie de legislație privind alegerile de la CSME,
pentru că pe secția pentru procuror va fi crunt dacă rămâne acest sistem. Deja sunt, ca să spun așa, cărțile făcute și sistemul este. Gândiți-vă că s-a mers până la umflări artificiale de scheme pentru a se asigura majoritatea pe anumite paliere la vot a celor care...
Sunt sau controlează majoritatea din secția pentru procurări. S-a făcut de-a lungul timpului, puțin, câte puțin, câte puțin. Acum s-a ajuns la un punct critic. Nu trebuie să scăpăm din vedere aceste aspecte și să ne concentrăm numai asupra situației. E adevărat, crunte de la colegii judecători. La noi doar e mai puțin vizibilă, dar nu suntem departe. Acum, în ceea ce privește Inspecția Judiciară, A existat un survei la nivelul întregului minister public, sub fostul CSM, în care majoritatea covârșitoare, adică vorbim spre 90%, au votat pentru desfințarea inspecției judiciare și înființarea două direcții separate, dar care să nu mai aibă instituțional nicio legătură. Încă din acel moment s-a pornit de la premiza că ceea ce se întâmplă la judecători este o luptă pierdută Și măcar în mod egoist să mai salvăm noi ce se mai poate în partea noastră
Eu sunt de părere că ar trebui să mergem mai departe Ar trebui să mergem la desfințarea integrală a inspecției judiciare Și la o regândire a sistemului disciplinar și inclusiv al sistemului de inspectori prin crearea unui corp național de inspector, dar care să lucreze și vadă de treaba lor și să fie desemnați aleatoriu câte doi din zone diametral opuse zonei unde urmează să se face cercetarea. Am economisit bani, n-ar mai exista un aparat tehnic energofag, iar oamenii ăia ar ști că după o lună, două de cercetare și plineare se întorc în colective. De asemenea, le-am prezentat un pic mai haotic. Aș mai avea ceva de discutat oarecum adiacent, dar care ne afectează indirect pe noi, pe procurori.
Discuțiile din spațiu public privind pensiile, vârsta de pensionare și așa la magistrați, nu le discutăm aici că nu este cazul, însă aceleași discuții au început să se refere și în zona militară și în zona de poliție. Acum noi f poli suntem mor Ce zicea colegul judec Am avut ocazia s tr pentru c la parchetele militare nu exist o poli dedicat nu există de multe ori. Am început, am reușit noi să găsim niște soluții de avarii, dar nu sunt ceea ce trebuie. Și atunci știu ce înseamnă să lucrezi singur, știu ce înseamnă să primești o foaie, hai pe dosar. Deci, la poliție și în zona militară, cu implicarea în ceea ce înseamnă organe de cercetare penală speciale, veniturile sunt mici oricum. Pensiile, chiar dacă parți spectaculoase, procentual, sunt mici.
Peste tot, ele sunt raportate sistemului european de vârste. De sincer, cu un război la graniță, nu-i momentul să discutăm astfel de... vorbesc în spațiu public. Adică ne jucăm cu un foc în măsura în care noi nu reușim să ne atingem targetul de recrutare. Polonia a ajuns undeva la un 350 și vor ajunge la jumătate de milion de militari, cu tot ce înseamnă, pe logistică, nu neapărat combatanți. Noi, teoretic, ar trebui să ajungem la un target spre 140.000 potrivit strategiei. Ce le oferă oamenilor ăla? I-anunț că urmează să se taie cu 10% salariile? Și asta e valabil și în poliție. Tot mai puțin au plecat mult prea mulți la pensie, forțați de tot felul de politicii responsabile și efectiv lucrăm cu niște copii. Iar mai vine și procurorul care la rândul lui este un copil, cine învață de la cine? Noi ăștia, dinozaurii din sistem, încă mai știm că am învățat în acele vremuri, dar biologic noi o să dispărem.
Ce rămâne după noi, asta ne sperie cel mai tare. Bun. La acest moment o să mă opresc, o să mai revin partea 2. Să nu se poată sedimenta niciun... Vă dați seama ce are în semn... Ați estimat de mulțumirea față de modul general, de semnare. A trebuie s g ni variante care s aducem locul lor alte variante oarecum mai bune mandatul s se reduc la un an luni Da da haide s facem un dialog s ne scrim la cuv Mai este un coleg care e în activitate și domnul Vartic vrea să fie un timp.
Da, așa, vă rog, domnul. Vizionarea mea de la Asociația Forumului Direcătorilor, colegii mei au prezentat destul de bine problemele extințe ale sistemului. Aș vrea doar să mai aduc o notă concretă și un pic emoțională. Discutând cu colegii de la celelalte niveluri și de tuturile tribunale cuți de apel, am constatat că cea mai mare spaimă și ansietate în judecător de scaun, deci cel care soluționează cauzele, la momentul actual, este dată de două aspecte. Posibilitatea mutării oricând de pe un complet pe altul sau de pe o secție pe alta, fără consimțământului. Și doi, modul în care acționează inspecția judiciară. În ce privește primul aspect? Vreau să subliniez o anomalie a legilor actuale. La nivelul înaltei curți, pentru a muta un judecător
de pe o secție pe alta, cu excepția secției penale, ai nevoie de consimțământul lui expres. Întrebarea mea este de ce la nivelul judecătorilor, tribunalelor și a curților de apel nu este reglementat același lucru? De ce pe noi ne poți muta oricând și oriunde, fără să ne iei în considerare consimțământul nostru? și în privința inspecției judiciare, cred că am observat cu toți în ultimii ani, începând cu 2018, o concentrare a activității inspecției judiciare, în special pe magistrații care au ieșit, au fost vocali și au ieșit în public să denunțe anumite probleme sau să atragă atenția asupra unor disfuncționalități, ceea ce, practic, aduce o atingere la libertății de exprimare a acestora și avem nenumărate cauze CEDU
și aveam și înainte de Dănileț cauze CEDU, dar care au fost ignorate. Avem de asemenea ac disciplinare practic tuturor asocia profesionale profesionale care ultimii ani au atras aten asupra problemelor legate de legisla și de aspectele care afectează în mod grav independența. Și cam toți cei din conducerea asociațiilor sau membrii simpli au avut acțiuni disciplinare sau cercetăruri verificări disciplinare. Ceea ce mi-e sugerează faptul că suntem sub o atentă supraveghere, absolut întreaga noastră activitate. Și nu e o chestiune care să vină neapărat din partea celor din interior, adică a conducerii în stanțelor sau a inspecției judiciare, ci a unor sesizări venite din partea unor terți, prin proxy, adică inculpați, petenți, avocați, membri din societatea civilă, jurnaliști,
care aducă în fața publică anumite chestiuni, după care Inspecția Judiciară se sesizează. Deci, mi se pare că așa cum a fost oblineat și colegul meu Bocmean Părloc Este o problemă cu inspecția judiciară și este absolut necesară o reformare a acesteia Pentru a crea în corpul lor inspectori independenți Dar care să li se și poată fi atrasă răspunderea pentru modul în care acționează Pe mine, ca magistrat de scaun, eu am răspundere pentru erorile judiciare și inspectorii judiciare ar trebui să fie responsabilizează pentru modul în care acționează, pentru că cum se comportă inspecția judiciară reprezintă o imensă presiune și o imensă intimidare asupra unui magistrat. Mulțumesc! Doamne Scurta, doamne Scurta, doamne.
preferată va putea...
să-și exerciți cumva autonom de Consiliul Spanel Magistraturii atribuțiile. Deci e o chestiune de împrăștiere, un termen care nu-i jurid, dar mă rog, e un termen pe înțeles cu tuturor, a atribuțiilor în așa fel încât fiecare dintre aceste autorități să nu abuzeze, nu poate abuza în niciun fel de putările pe care le are. Vă mulțumesc. Domnul Președinte, unorat auditoriu, am să fiu consonant și complementar discuțiilor purtate anteriori din respect pentru timpul dumneavoastră care e deși dul de înaintat. N-am să mai fac referire la insecuritatea raporturilor juridice, insecuritatea profesională a magistraților, problematica regândirii modelului de inspecție, aplicarea proporționalității în ceea ce privește discursul asumat public în chestiuni de interes public, justiție și așa mai departe, nici de chestiunea strămutărilor, și astea sunt lucruri care sunt cumva adâncite în cadrul și contextul discuției.
Domnule președinte, cetățenii României au dreptate atunci când vorbesc, voi avea nevoie de 8 minute, nu vă răpesc mai mult. Cetățenii României au dreptate atunci când vorbesc de o criză socială identitară și de încredere, o criză adevărului, a valorii de adevăr, a principiilor și instituțiilor juridice și a realizării valorilor. Observăm că această criză are două componente. O componentă teoretică, conceptuală și una practică. Justiția nu este o castă. Justiția nu există pentru magistrați și pentru cetățeni. S-au mai spus lucrurile astea aici. Independența ei nu este un privilegiu profesional, ci o garanție publică. În momentul în care independența se transformă în autarhie, iar autonomia în impunitate, statul de drept este deturnat din interior. Consiliul Suprem al Magistraturilor nu este un parlament al magistraților și nici un sindicat de interese corporatiste,
ci un organ constituțional menit să garanteze funcționarea justiției în interes public. Când CSME începe să legitimeze exclusiv prin vot intern, prin solidarități de castă sau prin retorică, retorică a saltului asupra justiției, el încetează să mai fie un garant al independenței și devine expresia unei puteri fără exterior. Totul este un raport o reprezentare personal o raportare la ceea ce se exterior Spa public mass media re de socializare s infestat treptat de ur violență fizică și verbală, minciuni, dezinformări, așa cum sunt cunoscute fake news-uri, deepfake-uri și altele asemănătoare, devenind un câmp de bătălie haotic, în care adevărul pare să fie o piatră prețioasă din ce în ce mai rară. Lehamit apare să ia locul din ce în ce mai natural speranței, iar normalizarea răului pare noua ordine.
În disolanță parțială cu colegul meu spun două chestiuni. Vă va fi foarte greu să abordați această problemă pentru că este un gem de interese foarte complex. și o să explic în ce constă complexitatea. Pe de altă parte sunt optimist, pentru că sunteți la începutul mandatului și aveți forța. Justiția ca integrator public a realizării valorilor juridice, sociale, morale, politice, etice, pare să nu mai poată gestiona dezechilibrele și polarizarea produsă prin încălcarea regulilor de drept. Aplicarea imparțială a legii, adică în mod egal, previzibil, fără favoritisme și fără arbitrariu, pare să devină noua practică. Justiția este mecanismul prin care puterea se exește în limitele dreptului. încălcarea sau ignorarea principiului priorității dreptului unii europene asupra dreptului național
atunci când deciziile câjiuie arată negru pe alb, că standardul național este de natură să creeze un risc de impunitate prin retroactivitatea principiului meteorlex, deci legii penale mai favorabile, măcar în cauzele definitive de corupție intrate în autoritate de lucru judecat și de mare fraudă care atacă împotriva PIV, Golirea de conținut și logică a principiilor egalității subiectelor de drept în fața legii, a unității jurisprudenței, egalității de tratament în situații juridice identice, Par s marcheze schimbarea unei paradigme cu alta care justi valideaz prin non un mod de via care nu are leg cu munca cinstit cu dreptatea pentru oamenii simpli cu respectul pentru banul public prin sanc corup Domnule președinte, justiția ca serviciu public integrator suferă și suferă de mult timp.
Încrederea în justiția democratică s-a prăbușit încă din zorii nașterii ei, 25 decembrie 1989, când noua putere a început să confiște treptat și ferm principiile statului de drept. Domnule președinte, vin în fața dumneavoastră pentru că eroii din decembrie 89... Mă scuzați. Da. Trec peste asta. Vin ferul convins că aveți voința să duceți la bun sfârșit acest demers constitucional în calitate de mediator și garant al echilibrului puterilor cu condiția să vă departajați politic și juridic de marile erori voite sau nevoite ale predecedorilor dumneavoastră, care au subminat și subminează aceste erori reziliența statului de drept.
Am în vedere următoarele aspecte. Dosarul cunoscut publica, dosarul judecății și împușcării lui Ceaușescu, prin care Iliescu și a coliții lui, în loc să creeze premizele unui proces cu garanții legale, în care dictatorul Ceaușescu să răspundă după principii și garanții procedurale. Pentru represiunea sângeroasă din decembrie 1989, au preferat să facă o mascaradă juridică pe care ulterior să o implementeze în mentalul colectiv ca act, prin manipulare se înțelege, ca act de justiție și dreptate. E adevărat că noi cetățenii ne-am bucurat atunci fiecare în funcție de personalitatea, rolul, educația și înțelegerea lucrurilor. Deși nu există dubii cu privire la vinovăția dictatorului, românii și democrația românească aveau nevoie de un proces public legal și cu garanții. Acest dosar ca dosarele mineriadelor au reprezentat fapt acte de confiscare a puterii a justi final a democra occidentale de tip liberal umanist cu transformarea narrativelor publice democra original
Totul cu complicitatea și pasivitatea justiției, aici o tușa și-a aduce pe toți procurorii generali care au succedat lui 1989. Mai sunt unii care au fost de bună credință, cel puțin în ultima parte a vremurilor noastre. Iliescu și sistemul de acoliți au reușit să oprească orice proces juridic, politic, substanțial, prin care românii află mecanismele politico-juridice, prin care comunismul a reușit continuu și articulat în perioada 1948-1989 să confiște viitorul românilor și să le fure libertatea în toate ipostazele constitucionale de drepturi, ca libertatea de mișcare, libertatea de vorbire, libertatea de a alege, libertatea de a asociere, libertatea de a dispune de propriul corp, libertatea de a gândi și avea conștiință liberă, libertatea religioasă, într-un cuvânt și altele,
într-un cuvânt să fure, să confiște și să controleze demnitatea tuturor românilor, a realității și a personalității lor. Cumva am ieșit din 89-ul. Speranțele romane. Tot acest ghem de minciuni și complicități au creat rețele de putere formală și informală care s-au adaptat și au evoluat în timp Și care au făcut posibil eșecul președintelui Emil Constantinescu, care deși reformist și înconjurat de importanți membri ai partidelor istorice, adevărați martiri ai neamului românesc, îi numesc aici doar cu titlul de exemplificativ pe politicianul cu aură de sfânt Cornelor Copos. A fost nevoit să capituleze cu fraza după patru ani pot spune că am fost învins de sistem.
Citesc din memorie, e aproximativ. Venirea lui Traian Băsescu a fost marcată de asumarea condamnării politice a comunismului, de reabilitarea încrederii în justiție, dar din păcate cu un final de mandat, când rolul de arbitru
acestuia a fost transformat în jucător constituțional cu gestionarea deficitară a conflictului de interese în care le-a introdus familia și apropiația. Expresia a trei din aimei din echipa mea, au arestat alții din echipa mea, marchează această prăbușire a obiectivității instituției previdențiale. Președintele Klaus Ohannis a avut un răspuns inadecvat în comunicarea și în gestionarea juridică pe timpul stării de alertă, din timpul pandemiei, a restrângerei exercițiului unor drepturi și libertăți aplicabile și sancționate de CCR în diferite decizii. dar și un răspuns inadecvat politic și instituțional la marea corupție generată de centralizarea și urgentarea achizițiilor publice. Practic s-a creat un monopol, iar răspunsul din partea autorităților care aveau atribuția asta a fost foarte, foarte slabă. E treaba auditului să stabilească în ce măsură faptele au cât de mare, cât de graduale și o mă de aia.
În fine, Claus Ohannis a aflat în zona de responsabilitate a garantării unui proces electoral corect, invalidat de CCR în mod corect prin hotărârea CCR pe 22 de 6 decembrie 2024, alături de instituții ale statului care până în prezent nu au efectuat un audit al falimentului acestui demers democratic, adică garantarea alegerilor libere. Să ne înțelegem, eu sunt pentru decizia CCR-ului, dar nu există o responsabilitate politică care nu a fost angajată de instituțiile statului. În momentul în care la autoritatea electorală permanentă pui un om politic, când de fapt una din marile probleme este cum banul public, transformat în subvenție, se duce în mod netransparent în media, în susținere electorale mai mult sau mai puțin corecte, asta arată un risc. Ca o primă concluzie, criza juridică pe care o traversăm, este fundamentală o criză sistemică a tuturor puterilor statului, legislativă, executivă, judecătorească,
Nu uita s da like s l un comentariu s distribui acest material video pe alte re sociale ciclic a principiului separa puterilor stat al modelului cooper loiale al echilibrului reciproc favoarea interesului public al democra cunoscut în engleză ca checks and balance. Exact ce spunea colegul meu, trebuie găsite soluții pentru că acest model de integritate și garanțiile juridice ale acestui model să fie rezolvate. Pentru efectuarea unei auditări corecte a funcționalității, independenței și eficienței justiției, este necesară voința dumneavoastră. Pentru că pe bază acestui principiu să vă asigurați că auditarea este neutră, obiectivă, transparentă, eficientă și completă, domnului președinte. că măsurile de urmat, administrative, legislative, politice, de orice natură, în marja atribuțiilor constituționale care vă sunt oferite,
sunt eficiente și efective, așa cum le place judegătorilor de la CEDU să folosească acest cuvânt, care înseamnă reale. Domnule președinte, sunt sigur că veți reuși și odată cu dumneavoastră și noi. Mulțumesc! Mulțumesc! Toată lumea lua cuvântul până acum și nu o să întrelupem. Eu am două întrebări. Pentru că dumneavoastră ați făcut niște afirmații grave, multe dintre ele. Evident că în momentul în care faci referire la caz, pentru toată lume, la un caz, la o situație, la o disfuncționalitate, e bine pentru toată lumea, pentru societate, ca ele să fie
stabilite cu probe astfel încât să nu există niciun dubiu că chiar așa se întâmplă. Prima întrebare legată de asta este dacă există informații pe care dumneavoastră preocupați de situația justiției, doriți să le aveți și nu le aveți. A doua se refer la pentru c a men de a formulat pe de o parte propuneri de modificarea funcționării diferitelor mecanisme, inclusiv a legislației, de exemplu, cu cod de procedură penală. Pe de o parte, pe de altă parte, modificări legislative care țin de organizarea judiciară.
Întrebarea pe care o pun este, care a fost interacțiunea dintre dumneavoastră, care ați avut, care aveți tipul acesta de inițiative și Consiliul Superior al Magistratului? Aș răspunde eu, prima chestiune, e vorba de transparența sistemului judiciar de la intranvigoarea legilor din 2022. Spre exemplu, nu mai sunt publicate hotărârile de colegiul decât acolo, dacă instanțele dispun în acest sens, pe site-urile, pe portalul justiției. Cred că e un gest de transparență și ajută mult cetățeanul să înțeleagă de conducerea instanțelor. Nu mai sunt publicate. Nu mai există obligație trebuită de legi în acest sens. Iar legat de interacția cu Consiliul Sprele de Magistraturii, noi am trimis tot felul de propuneri, dar nu a existat. A existat abia acum, zilele trecute, o întâlnire cu o parte dintre asociația profesionale și există acum un sondaj care cred că astăzi se încheie. Dar a existat o discuție cu CSM, adică o discuție, mă rog, un sondaj al CSM-ului
făcut atunci în 2022 când s-au modificat legile a justiției și au fost trimise puncte de vedere de la asociații profesionale, de la instanțe, de la parchete s-au strâns acolo. Din păcate legii le-au intrat în vigoare în forma care a provocat aceste dezbateri. în combatele spălării banor, a recuzat să-mi furnizeze acele dată. La dumneavoastr ceea ce prive informa dac ne referim strict la cazuri eu vin dintr Mai sunt de bază,
este extrem de redusă la noi și ne afectează. S-au făcut progrese față de 2018 când am intrat în sistemul parchetelor militare, dar nu suntem nici pe departe unde ar trebui să fim. Și unde vorba aceea cu chestie absolut minoră s-ar putea ajunge să putem funcționa măcar pe partea asta. În cazul nostru, care suntem cea mai mare unitate, însemnând 70% comparativ cu toți la un loc. Așa, noi nu funcționăm într-un sediu al nostru, nu funcționăm într-un sediu al nostru, nu teplinim condițiile pentru a avea acces la bazele de date ale MAPN-ului, care teoretic ordonatorul de credite. Noi, de exemplu, dacă primim o sesizare pentru a verifica dacă o persoană este militar sau nu, unii dintre noi care avem contacte la un anumit nivel, o facem prin telefon, verificând de multe ori cu conducerea de top, ceea ce nu-i normal. Muna nu ar trebui pe bază a unui cod,
fiecare procuror care are cauza se apuce să-și verifice. Altfel, pierderi de timp, adrese, îți vine răspunsul peste săptămâni și așa mai departe pe niște chestiuni mega simple. Astea sunt chestiuni care țin de activitatea noastră profesională, dar întrebarea mea se referea la... Discuția cu CSN-ul, ca să răspund și la acest aspect. Nu cunosc ca odată ce s-a schimbat orientarea majorității în secția pentru procurori să mai fie existat consultări de amploarea celor care au existat supostul CSM. Adică una, două excepții, dar în general nu. Da, pentru că noi discutăm aici, am discutat mult de inspecția judiciară, de modul în care sunt soluționate plângerile la adresa inspecției.
Inspecția judiciară, există o transparență suplimentară care poate să o facă pe dumneavoastră să știți mai bine ce se întâmplă în titula acesta? Absolut deloc. În cazul meu pot să spun că am o relație specială și de lungă durată cu Inspecția judiciară. După 20 de acțiuni disciplinare exercitate împotriva mea, am constatat mai nou că și la sesizările mele făcute oficial ca și conducător de unitate, mă bucur de aceeași simpatie din partea inspecției. Adică chestiuni extrem de grave s-au clasat în bătaie de joc. Asta e cuvântul, n-am să... Nu știm absolut nimic, nu există transparență, iar citându-l pe vicepreședintele CSME cu privire la... Nu era atunci vicepreședinte, era membru. cu privire la concursul pentru recutare la Inspecția Judiciară, acesta l-a catalogat a fi un simulac. A fost o fraudă absolută, s-a văzut foarte clar cum s-a făcut la proba orală.
Cei 10 care erau aleși au primit note, următorii au primit 20 de puncte sub. Era imposibil. După care, practic, a fost un examen cu cărțile pe masă, nu e o figură de stil, Zană au fost curțile pe masă în care întrebările erau de gradul de dificultate, gen, cum te cheamă, ce mai faci, e ok? Era imposibil, chiar ne-am mirat de unii care au luat 67 de puncte din 70, adică oamenii aia chiar trebuiau să-și pună niște întrebări serioase. E greu să citești. Și atunci avem, într-adevăr, culmea este că au fost și oameni de bună credință care au luat în sistemul ăsta, care au fost sub radar, n-au fost considerați în pericol și așa mai departe, dar în mod nemeritat, adică ei îi luau și pe bune, dar în mod nemeritat se răsfrânge și asupra lor. Iar în ceea ce privește Inspecția Judiceară chiar am avut, mă rog, nu e o surpriză, să zicem o chestie absolut atipică. Anul acesta m-am bucurat de o atenție deosebită în ceea ce privește și activitatea profesională,
cercetări disciplinare, solicitare de revocare în urma unui control a procurorului general prima mea sanc disciplinar pe un delic de opinie pe o abatere disciplinar abrogat din 2022 Dar se pare c i considerat pe cum crimele umanit că și abaterele disciplinare care necesită un avertizment pe baza unor declarații, trebuie să fie perene. Bun, trecând peste aceasta, am constatat, am avut să zic surpriza, ca Inspecția Judiciară trimisă în urma sesizării Procurorului General să fac o verificare, a constatat că cele reținute în raportul de control nu se confirmă și n-au recomandat, ca să spun așa, revocarea, din contră pot să spun că e aproape de pus la CV raportul respectiv. Motiv pentru care actuala secție pentru procuror refuză să judece, le-am zis, nu asumați-mă, revocați-mă dacă aveți curajul.
și se va amâna, se va amâna, se va amâna până la anul când îmi expiră mandatul și va fi respinsă ca lipsită de și acolo, în raportul inițial de control, sunt trecute niște date care frizează falsul intelectual. Dar asta e o altă poveste apropo de raportul. Sunt și oameni și nu sunt singuri. doar că sunt minoritari și sistemul este făcut în așa fel încât chiar și cei de bună credință nu pot să schimbe pe fond ce se întâmplă cu acest sistem. De aceea îl considerăm un experiment eșuat. N-are sens să ne mai cramponăm de acest mecanism în forma actuală. V-am oprit la un moment dat. Aș dori să prezint o situație tangențială, mă rog, cunoscută de secția pentru procurorea CSMS. Spun tangențial fiindcă nu i-am sesizat oficial, însă cei de acolo cunosc această situație.
Domnul procurorul Prăloga a făcut referere. Este vorba de ordinul privind activitatea judiciară numărul 344 din 2023. semnat de Procurorul General al României în decembrie 2023, acum 2 ani de zi. Foarte pe scurt trebuie s prezint a punctat un istoric Acest ordin important vizeaz participarea procurorilor de judecat a procurorilor de la secțiile penale și cei de la secțiile civile. Disciplinează cumva modul în care se desfășoară activitatea din punct de vedere administrativ în ședințele de judecat. Înainte de acest ordin a existat o intenție a procurorului genalți CUTEA care a și adoptat un draft de ordin pe care îl a prezentat în sistem.
Procurorii și-au exprimat punctul de vedere pe marginea draft-ului, este foarte important. În cele din urmă el nu a mai fost adoptat. Actualul procuror general a venit cu acest proiect înainte de adoptarea sa în decembrie 2023, a trimis în Ministerul Public procurorilor adrese prin care ne-a solicitat puncte de vedere cu privire la cum Andreea să arate un proiect de ordin. S-a exprimat puncte de vedere și ne-am trezit brusc în decembrie 2023 cu acest ordin semnat, ori în care intra în vigoare în ianuarie 2024. Am rămas stupefiați, efectiv, de conținutul acestui ordin. 23 de procurori de la parchetul Curții de Apel București, doar 23 de procurori din toată țara,
am formulat o plângere prealabilă, deși ea nu era obligatorie, fiind vorba de un act administrativ cu caracter normativ. Toate acestea am încercat să rezolvăm lucrurile în interiorul sistemului. Așa mi s-a părut fair. Am formulat această plângere prealabilă, am fost chemați la consultări care s-au purtat cu adjunctul procurorului general, domnul procurorului general Solomon. deși n-am ajuns la niciun acord deși am venit cu propuneri eu o să prezint toate aceste materiale administrației prezidențiali am venit cu propuneri concrete nu s-a dorit sub nicio formă adoptarea unui punct de vedere unui ordin mai echilibrat a fost mi s respins pl prealabil Am formulat ac contencios administrativ la Cortea de Apel Bucure Voi prezenta pe scurs situația, după care voi spune la ce se referă în concret acest ordin,
cărții este foarte important și este important în ce măsură ne asumăm noi ca societate. Despre asta vorbim. Mi s-a spus că vom pierde la Cortea de Apel București și așa a fost. Poate este interesant să se investigheze mai în detali ce s-a întâmplat acolo. Eu prezint doar faptele. Pe portalul instanțelor figura numele unui judecător care pregătea administrativ dosarul în vederea judecății sale. Noi am crezut că acel judecător va soluționa dosarul. Nu cunosc bucătăria din procedură civilă, recunosc, nu vreau să trac concluzii. Cert este că ne-am trezit cu un alt judecător, un alt judecător care a fost desemnat să soluționeze acest dosar. Surpriza noastră a fost destul de mare, fiindcă acest judecător care a soluționat dosarul figura la secția civilă.
Eu vorbesc din datele din sistemul Ecrist. Dacă ele nu sunt reale, nu sunt actualizate, nu este vina bea. Cert este că acest judecător figura la secția civilă. Sigur, judecătorul respectiv nu a soluționat doar acest dosar. A soluționat mai multe dosare din acea ședință și din alte ședințe, probabil. Dar pe noi ne-a surprins faptul că un judecător din civil soluționează în contencios, în materie complexă. Mă rog, lucrurile s-au desfășurat aparent la dăpostul judecății. Am pierdut la Curtea de Apel București, am formulat recurs, dintre cei 23 de procurori am rămas 12 rătăciți. ni s-a respins recursul la analta corte și la analta corte. Soluția este definitivă, ordinul este sub acest aspect asumat de justiție dacă justiția îl dorește și societatea îl dorește să-l aplicăm
și o să vă spun despre ce este vot. Ca să nu uit doamna judecător care a soluționat în contencios din cunoștințele mele acum mi-a promovat la analta corte dar nu judecă în contencios, judecă tot în civil. Probabil a fost
S-a regăsit în acel moment contengios. În concret, ordinul este în vigoare și el este aplicat și respectat de către procurorii. Însă eu sunt foarte curios dacă societatea dorește să cunoască conținutul acestui ordin și dacă secția pentru procurorii a CSME, acum oficial, iată că am discutat doar informat cu dumnealor, își asumă sau nu acest ordin. Dacă noi ne asumăm acest ordin, în esență, ordinul plin, între altele, spune în felul următor, domnule președință. În momentul în care eu, procuror de ședință, am un dosar în instanța de judecată care vine cu probe din faza de urmărire penale și cu probe administrate și în faza de judecată de cele mai multe ori. Procurorul, evident, trimite în judecată inculpatul încercând să obțină condamnarea sa. Sau o soluție judecătorează.
Este posibil însă ca procurorul de ședință, administruând probe și în faza de judecată, să nu fie de acord cu acuzația inițială, care se poate schimba din cauza probelor. Sau, din potrivă, este posibil ca procurorul să trimite în judecată pe cineva pentru lovire sau toate violențe și probele din judecată să ducă către o tentativă de omor. Și atunci procurorul de ședință potrivit Constituției și legilor foarte important, poate adopta o altă soluție. Poate solicita achitarea inculpatului, încetarea procesului penal sau poate solicita schimbarea de cadrare juridică. Să ducă către o pedeaxă mai gravă. Lucrurile au stat așa și în perioada anei paucă și în perioada justiției bolșevice. Tot timpul au stat așa. Dintr-o dau că lucrurile s-au schimbat. Iar potrivit acestui ordin
asumat de justiția din România, eu, procuror de ședință, colegii mei procurori de ședință, nu mai pot solicita achitarea sau schimbarea, în rog, încadrării juridice schimbarea soluției pe măsură preventivă. Procurorul propune arestarea la domicil Eu pot instan s cer arestarea preventiv invers Eu nu mai pot face acest lucru dec dac potrivit acestui ordin dec dac fac un referat scris pe care îl prezint șefului meu ierarhic, care poate fi de aport sau nu cu mine. Și atunci întreb. Asta ne dorim noi ca societate de la procurorul de ședință? Să fie așa ordonat și orientat, disciplinat, unde plin acord cu conducerea? Repet, în instanța de judecată, ordinul a fost confirmat.
Este o lectură foarte interesantă, cea hotărârilor judecătoriști de la Curtea de Aperi și de la Înalta Curte de Casație și Justiție. Să eu sunt curios ce părere are secția pentru procuror, acum oficial, a Consiliului Superior Magistral cu privirea acestui ordin. Este potrivit pentru sistemul judiciar? Asta ne dorim de la sistemul judiciar? Un procuror obedient? Aceasta este o chestiune pe care am vrut să o prezint și vreau să mai spun ceva, domnule președinte. Eu, provenind din sfera judiciară, acum mă refer la Direcția Națională Anticorupției. Și trebuie să spun ca să nu răspundă conducerea DNA și să mă apuse că am vreun interes cu privire la ceea ce spun.
Nu am absolut niciun interes. Acum un an de zile, într-adevăr, am fost chemat de un procuror șevoineag. Mi s-a propus să preau secția judiciară de la DNA. Am fost de acord. Nu s-a mai întâmplat acest lucru. Se poate spune că am vreo supărare, nu am absolut nicio supărare legat de această chestiune. Am lucrat la DNA în perioada în care DNA făcea dosare serioasă de corupție. La DNA este un fenomen foarte foarte interesant nu c de cunoscut este El este verificabil Sunt fapte Cel puțin trei cazuri de procurori cunosc eu. Unul dintre cazuri este redat în documentarul Recorder.
Cunosc trei cazuri de procurori. procurori a închetaturi, deci procurori care lucrau dosare penale, care dintr-o dată, după 15, știu un caz procuror cu vreo 30 de ani sau aproape 30 de ani de vechime în profesie, dintr-o dată au fost mutați pe secția judiciară. Iată, același fenomen ca la instanța de judecată. și mutați unii de pe o secție pe altă. Acolo se pare că dacă ești incomod sau cu cei care au fost considerați incomodi, lucrurile au stat de maniera aceasta sau poate din potrivă, acele persoane, eu știu, au fost către finalul carierei lor sau, după o anumită perioadă, conducerea a considerat că pot face carieră în judiciar, după ce au făcut dosare penal.
Există și posibilitatea aceasta. Este un lucru pe care îl cunosc și poate fi documentat. iarăși sunt lucruri care, din câte cunosc eu, au ajuns și la secția pentru procurărea Consiliului Superior a Magistraturii. Sunt curios dacă au cunoscut sau dacă cunosc aceste lucruri. Cei de la secția pentru procurări și în ce măsură au reacționat sau consideră că este potrivit un procuror cu 20 de ani, cu 10 ani, 15 ani de carieră în a face dosare să fie mutat într-o dată la secția judicială. Că cine știe, poate pleacă de acolo. Aceste două lucruri am vrut să le prezint și dacă îmi mai permiteți să spun două, trei, să punteți două, trei chestiuni ca tem pe care sunt convins c pre o va avea vedere
oricum această temă trebuie să rămână în sfera publicului și trebuie să reprezinte permanent atenția factorului de decizie politic atunci când se vorbește despre sistemul judiciar. și este extrem de important să reținem, domnule președinte, că trebuie să modernizăm cu adevărat sistemul judiciar și funcție și de momentul politic este foarte important, trebuie să avem în vedere câteva idei fundamentale fără de care un sistem performant de justiție penală vorbesc că nu poate funcționa. Restul, restul. Este vorba de poliția judiciară care este musai să treacă la Ministerul Public, așa cum se întâmplă în modelul Direcției Naționale Anticorupției.
fără o poliție judiciară în totalitate gestionată de Ministerul Public, justiția penală se va limita în mare parte la ce spunea mai devreme, rutiere, infracțiuni rutiere și alte asemenea. Domnule Președinte, sistemul național de interceptări, Asta e o temă foarte, foarte grea. Dar eu îndrăznesc să spun că la un moment dat încercările de a trece Sistemul Național de Interceptări pe partea de justiție la Ministerul Public este obligatoriu. Așa se întâmplă în toate țările civilizate.
aceste chestiuni. Un singur lucru vreau să mai spun și vă mulțumesc pentru atenție. Concret, s-a vorbit despre volumul de muncă și despre câte multe dosare sunt și cât de puțini suntem. Este foarte adevărat, însă este extrem de important ce livrăm, ce stabilim prin lege și ce îi dăm judecătorului și procurorului să fac. De exemplu, în concret, se dezbate foarte mult în societatea noastră despre ordinul de protecție, un lucru foarte important, fundamental, însă eu spun lucrurile în felul următor și ne putem verifica acest aspect. în momentul în care am extins ordinul de protecție, de exemplu, domnule președinte, și îl dăm procurorului în competență, întrebarea este cu ce altceva se mai ocupă procurorul acesta?
Mai face dosare? Ok, este important ordinul de protecție. Haideți să gândim un sistem, să-l lăsăm către poliție, să-l ducem către instanțe și să-l degrevem pe procuror. Să-l facem să se ocupe de dosare. să facă dosare. Procurorul ăsta trebuie să facă dosare. Și legat de procuror care trebuie să facă dosare și să intre în știința de judecată pentru a susține dosare. O altă soluție pentru a degreva lucrurile și pentru a îi da posibilitate procurorul să-i ocupe de lucrurile serioase, nu de fleacuri, este acela de a-l scoate pe procuror din dosarele civile, domnule președinte. Sunt chestiuni importante și în civil, Dumnezeu, spun că nu, dar noi ne-am făcut procurori pentru a face dosare. Nu pentru a formula concluzie în dosare de expropiere. Dumnezeule, nu că nu sunt importante să facem autostrăzi, dar statul român este plin de consilieri juridici,
ministerele au consilieri juridici, poliția are consilieri juridici. Chiar trebuie procurorul să fie în toate? este extrem de important în concluzie, revenind la tema pe care am îndrăznit să o prezint, este extrem de important ce vrem. Despre asta este vorba C solu sunt Iar oameni sistem slav Domnului sunt Sunt oameni preg competen Este extrem de important mesajul politic care se transmit Dacă oamenii văd că există susținere politică și că sunt lăsați să lucreze, oamenii vor lucra. Pentru că așa ceva s-a întâmplat acum 20 de ani. Și când a existat un mesaj politic important, justiția a funcționat. Vă mulțumesc, mătă. Referitor la ce a zis colegul și de aia mi-am permis să intervin,
în legătură cu Ordinul Procurorului General, prin care a fost răpită o parte din independența Procurorului de ședință, la acel moment nu mi-am dat seama personal care e scopul, sau cât de nociv poate să fie, și nu am semnat contestația. Însă, din surse propriei, am observat că anumiți colegi care au semnat au avut șanse minime la promovarea la parchetul de pe lângă în alta curte de casație și justiție, obținând note sub nota minimă. și, da, am mărturisirea acelui coleg care a făcut o legătură. Eu, de asemenea, care m-am manifestat în mod explicit față de aspecte pe care le consideram că nu sunt în regulă, de asemenea am fost notată sub nota minimă de promovare sau valorificare. La primă vedere putem crede că aceste lucruri sunt pure coincidenți.
Însă, revenind la parchetul de pânările judecătoria sectorului 1 București, prima dată ca procuror de supraveghere, am avut în supraveghere un dosar cu aspecte de mare amploare din punct de vedere economic. Absolut întâmplător, vreând să demarez ancheta și să iau dosarul în anchetă proprie, am fost chemată de șef și discreționari, mi s-a spus, nu ai dovedit. Deși eram de două luni acolo. și dădusem două soluții de trimitere în judecat, ceea ce era peste medie. Ok. Iar aspect discreționar, cel puțin discreționar. Revenind la sec judiciar unde am fost mutat am observat de fapt am intrat dosar care am fost repartizat dosar care aveam o alt opinie dec colegul care a emis rechizitorul Absolut întâmplător, e vorba de o cauză cu puternic impact mediatic. Și m-am dus să am o discuție pentru a mă lămuri dacă n-am înțeles foarte bine sau oricum o discuție.
Bineînțeles, am fost scoasă din acea cauză, scoasă din acel complet și lucrurile nu s-au oprit aici și ceilalți colegi care au fost nevoiți să intre în acea cauză primesc semnale într-un anumit sens. Deci, deși inițial nu am observat care este efectul unui astfel de ordin al Procurorului General, încet, încet simțim în mod direct unele lucruri care deja nu mai pot fi coincidențe. Da, atât am vrut să spun. Mulțumesc. S-a discutat foarte mult despre deficiențele care există în acest sistem raportat la procesul de promovare. Același lucru cu siguranță poate fi extins la tot ce ține de competențele conducătorilor de la curțile de apel și de la CSME, transfer, delegare, detașare.
Toate sunt discreționare. Nu există niște criterii obiective. Și asta s-a întâmplat, asta s-a făcut în timp, asta a permis ca oameni obedienți, cel puțin să spunem, să fie instalați în poziții cheie. Această problemă pe care a amintit-o colegul care ține de eficiența organelor de urmărire penală, de supra, eu spun că e o subdimensionare a schemelor de personal, dar nici măcar acestea nu se ocupă. Nu cred că este doar un accident. Opinia mea personală este că se dorește acest lucru, este util sistemului la modul la care funcționează acum, pentru că un om care este încărcat cu dosare, fie că e la nivelul parchetului, fie că e la nivelul instanței și nu știe cum dintr-o zi de lucru de 8 ore să soluționeze normă dublă, cu siguran va g prea pu resurse ca s se opun acestui sistem ca s fac diziden Deci men majorit asta se cred c la instan parchetele inferioare
să spunem judecătorii tribunale, unde este grosul volumului de activitate și unde oamenii efectiv sunt copleșiți. Asta este realitatea. Nu cred că mai ai resurse să faci dizidență. Și dacă ai avea curajul să o faci. Pentru că intervine surmenarea, intervine grija următoarei ședințe pe care o ai în cazul judecătorului și nu ai reușit nici cum să ajungi cu dosarele, cu motivările la zi. Am perceput asta în mod direct la nenumărați colegi. Cred că și ce primiți din teritoriu confirmă acest lucru. Aici, din nou, trebuie intervenit. în ceea ce privește costurile. Știu, avem o problemă dificilă din punct de vedere economic. Există, dacă se dorește acest lucru, există modalități de a îmbunătăți această situație fără costuri prea ridicate. Inclusiv ce spunea colegul, trecerea poliției judiciare la parchete. E o problemă care a fost recurentă, s-a discutat.
De când am intrat în această profesie despre ea, nu s-a întâmplat. și o să cred într-adevăr că există intenția clasei politice de a schimba lucrurile când se va începe cu acest mic pas, dar extrem de important. Pentru că infracțiuni de corupție, le vedem, ajung în atenție opiniei publice pentru că sunt de răsunet. Dar există în fiecare orășel și comună din această țară. Ori astea sunt instrumentate de parchetele de pe lângă judecătorii și tribunale. Acolo efectiv lucrez cu niște oameni, la nivelul poliției spun, care, admițând că ar fi bine intenționați, nu fac față, pentru că un polițist care trebuie să-l respecte rigorile codului de procedură penală, pe care toți trebuie să-l respectăm, care avem atâta pregătire juridică, experiență și așa mai departe, trebuie în același timp să ocupe de parte de rutieră, de tot felul de chestiuni administrative din poliție, de contravenții. E absurd să pretinze acelui om să aibă cunoștință necesare și timpul să lucreze la capacitatea pe care ne-am dorit-o.
Acele dosare când ajung în instanță, pentru fiecare virgulă greșită, vor avea plămea pe procedură penală pe care omul nu arde unde să o cunoască legătură.
la nivelul, la standardul la care se solicită acest lucru. Și un aspect extraordinar de important, care nu s-a rezolvat de când, nu știu, de când nume. Ar fi un pas. Ar fi un pas și n-ar necesita, știu eu, niște costuri extraordinare. Au mai fost, în cadrul parchetului în care am activat, au fost situații în care erau, știu eu, funcționari publici de la nivel local. efectiv trebuia să cauți, asta e altă chestiune, trebuia să cauți niște polițiști cu care să lucrezi undeva în reședința de județ, slavru în serviciu, știu eu, după de gheau, nu se mai poate acum. Pentru că vă dați seama, în comunități mici, lumea se cunoaște, există influențe politice, cum să faci supraveghere tehnică, cum să faci percheziții cu polițiștii care depinde, știu eu, primarul localității respective. Nu se poate face acest lucru, evident. Un singur lucru aș dori să mai spun apropo de volumul de muncă, care e vehiculat, dar așa cumva, într-un mod abstract.
La momentul la care am ajuns la parchetul de pe lângă judecătirea Gherla, erau stocul de dosare, deci erau dosare înregistrate, nesoluționate, ceva, 3000 și ceva de dosare, în condițiile în care într-un an se înregistrează 1800. Deci am ajuns acolo și trebuia, continuând să se înregistreze dosare, să lucrăm și pentru un an jumate în urmă. Am plecat de la acest parc. Nu știu dacă am procentual, nu știu să vă spun cât timp schema aia care nu a fost actualizată din anii 90, dacă a fost ocupată 100% din cei 7-8 ani cât am stat acolo. Deci în permanență am fost cu oamenii în minus, În permanență trebuia să prind din urmă stocul acela că era o dosare care se învecheau. În acest moment, după plecarea mea, au rămas pe o schemă de 5 oameni. Au rămas 2 procurori, incluzându-l prin procurul parchetului, și un procuror stagiar. Deci eu aș spune aici măcar 50% că acel procuror stagiar are competențe limitate, munca sa e supravegheată de unul dintre procurorii care sunt acolo numiți.
cum pot oamenii ăia să facă cu 50% din personal 100 din munca care se cere permanen au presiunea celor dosare care se Am mai spus cineva treaba asta Nu conteaz dosarul conteaz num c e vorba de bilan de statistici de ce se cere Păi pe un dosar care presupune implicarea ta personală, pentru că asta e natura acelui dosar, poate e nevoie să stai pe un dosar o săptămână, o lună să fii acolo, să fii prezent, să participi la acele activități cum poți soluționa în același timp 10 și 100 de dosare? e imposibil, și atunci intervine un instinct de autoconservare care e de înțeles până la urmă oamenii încearcă să găsească o soluție de mijloc, de aia presupune renunțarea la dosarele grele pentru că celelalte fiind mai ușoare
iese bine numărul, ieși bine pe statistici și toată lumea e mulțumită. Dar e mulțumită societatea. Nu e că e clar poziția mă rog exprimată în spațiu public în ceea ce privește pe magistrați. Dar nu li se datorează celor mai mulți dintre ei situația asta. Ci situația aia care la rândul lor sunt victime. Mulțumesc! Mulțumesc! Mulțumesc, prezentăție. care nu le face față. Pentru că, din punctul meu de vedere, este mult prea permisivă legea când vine vorba de înlocuirea sancțiunilor contravenționale cu muncă în folosul comunității.
O să ai 200 de amenzi contravenționale pe care le-ai comis, ai fost sancționat și ceea ce poate face judecătorul când îți înlocuiește amenziile contravenționale cu muncă în folosul comunității este să-ți dea maxim 300 de ore de muncă în folosul comunității. Unde te duci la primărie? Unde te duci cu un certificat medical? Acum pe bună dreptate. Majoritatea au câte o afecțiune. Și primarul este pus în situația de a te pune să faci ceva minim posibil. Eu l v de un astfel de domn care t o crac la un copac Eu eram judec m uitam la el a adormit pe crac Deci nu exagerez A adormit efectiv pe copac a Da, s-a ajuns la o glumă din păcate. În condiții în care economia statului nu bubuie, eu cred că e un moment bun să renunțăm la această prevedere și să revenim la dispozițiile anterioare care prevedeau înlocuirea anumitor sancțiuni contravenționale,
cele care, într-adevăr, sunt grave, vată în ordinea publică, cu închisoare contravențională. Bineînțeles, cu prealabila judecare, cercetare judecătorească de câte un judecător independent, imparțial și eventual chiar și cu o cale de atac. Din nou ne-am îndepărtat de organizare subție. Nu este pentru că aportul ăsta de muncă pe care polițiștii săraci îl aduc societății, dau amenzi, care nu se întâmplă nimic cu ele, ar putea să fie mutat acest aport de muncă către parchet. Dar ei trebuie să dea amezire alea și acelor destinatari contravenienții care n-au nimic pe numele lor, nu pasă. Ai venit să-mi dai o amendo. Mai dăm și mâine una. Te invit. Când noastră. Da. Colegul zice bine ce zice, dar în realitate lucrurile au fost gândite mult mai serios în materie de aglomerarea poliției. În 2003, când s-a modificat Constituția,
s-a trecut pentru prima oară în Constituție că parchetul conduce și controlează activitatea de cercetare penală a organelor de cercetare penală. Bun. În acel moment exista și un proiect din Comisia Parlamentară pentru Integrare în care urma să se înființeze o poliție judiciară la Ministerul Public. Bun. S-a făcut integrarea, a dispărut proiectul, a apărut ceea ce este acum, care nu e poliție judiciară în România, noi nu avem poliție judiciară. Este un bază. Și atunci, la nivel de lege, încălcându-se Constituția, s-a reglementat o chestie aparent minoră cu polițistul de poliție judiciară acționează sub conducerea în activitatea de urmările penală, sub conducerea și controlul, nu al parchetului, ci al procurorului, astfel evitându-se o agățare a lui de către o instituție străină, Ministerului Public, dar e diferență semnificativă între Constituție și lege, ca exprimare nu e de asemenea el r pentru celelalte activit administrative adic 80 din ceea ce au de f general
cu excepția câtorva unități specifice, dar nesemnificative în marea economie, în fața șefilor ierarhici. Și atunci, practic, am avut situația în care, la pandemie, cei care lucrau pe evaziuni erau trimiși ca să ridice bariera la pichete sau să verifice câți bolnavi de COVID stau în casă, nu stau în casă și s-au dus pe râpă dosarele în acea perioadă și n-a fost întâmplător. Și ăsta este un mod de a se controla. Dacă vă uitați, polițiștii de la SICE, prin proporția stabilită pe lucru în dosare, este undeva cam o zi, două pe săptămână. Bine, nu se întâmplă, dar zic cam așa, restul sunt pe activități, petiții, controle în piețe, au perioada, de zic, a bradului, a mielului și așa mai departe, în care sunt luni de zile în care oamenii ea nu mai văd un dosar penal. Deci, lucrurile nu sunt întâmplătoare. Asta e una.
Doi, reducerea permanentă a schemelor de polițiști, neocuparea lor, e un dezastru ce este. Toate acestea ne afectează grav. În ceea ce privește ordinul pe judiciar de care a spus colegul total de acord, noi am fost beneficiarii secundari ai acestui ordin, în sensul că în mod intenționat ni s-a mărit exponențial participarea în instanță, noi fiind parchetul militar, o unitate specializată pe anchetă. Noi intrăm când considerăm sau are legătură cu o anumită specializare, altfel din dosarele noastre dintre vocrorii civili. din parchetul, pentru că noi nu funcționăm doar pe lângă Tribunalul Militar, noi funcționăm la București pe lângă încă 15 tribunale. E, iar ceea ce ni s-a transmis când am discutat a fost ceva de genuia prieteni, să vă văd cât mai aveți voi timp să vă seziseați din oficiu, dacă sunteți ocupați așa, că părea că aveți mult timp. Deci cam ăsta a fost răspunsul. Și da, au fost situații în care eram 6 din schema de 23, asta înseamnă un 27% grad de ocupare,
iar 5 dintre oamenii aia în ziua respectivă au fost în instanță de judecată peste tot împrăștiați prin... sau nimeni să fie termene. În unele situații s-au dus până acolo consumând bani, resurse, cu deplasarea ca să iau de oamânare. Și culmea spre o usbire de alte ordine, în mod de expres a transmisit de toate parchetele civile
cum scripție, să fie atenți, noi trebuie să participăm. S-a vorbit despre modernizarea justiției. În prezent, procurorii care își desfășoară activitatea pe sectorul judeciar au acces la această aplicație a instanției, la aplicația ECRIS, la care s-a tot făcut referire, aplicație la care accesul semnifică doar vizualizarea documentelor, dosarelor care sunt înregistrate și, în principal, acesta este scopul pentru care este utilizată pentru a facilita procurorilor de ședință accesul la documentele scanate,
pentru că este o aplicație pusă în practică din bani publici. De asemenea, personalul instanțelor care este folosit la această activitate de scanare, de încărcare a documentelor, este plătit, evident, tot din bani publici. Recent o comisie din cadrul CSM format din judec a adoptat o rezolu a s comunice o circular c instan prin care accesul procurorilor de la aceast aplica care repet doar facilita observarea unor documente scanate din dosar fără să trebuiască să manipuleze efectiv volume de dosare. Prin acea circulară, practic, procurorii au fost excluși din cadrul persoanelor care să aibă acces la aceste documente.
În schimb, se permite accesul personalului din cadrul INM-ului, al școlii naționale de grefieri, în condițiile în care aceștia nu au acces și contact direct cu cauzele. Am întrebat în mod public membrii secției pentru procurori despre această hotărâre, care au fost resorturile care au determinat această necesitate, emiterea acestei circulare pentru scoaterea procurorilor din rândul celor care au acest acces la dosare, iar răspunsul unui membru al secției pentru procurori a fost că și ei au aflat din presă, fără să existe așadar o comunicare, deși membrii secției pentru judecători, membrii secției pentru procurori își desfășoară activitatea în același sediu, se întâlnesc constant, iar această circulară care a fost înțeleg adoptat, care vorbează să fie transmisă către instanțe, în mod evident afectează
și afectează în principal activitatea procurorilor. Am ținut să sublinieze asta pentru că vorbeam despre modernizarea sistemului de justi c practic ceea ce cred c ar trebui s dureasc toat lumea este o u a activit at a judec c a procurorilor astfel cu to s ne concentr pe chestiile care sunt importante nu noi ca procurori, ca procurori de judeciar, să alergăm prin instanță să vedem unde este dosarul, că este la arhivă, că este la judecător, că e disponibil, că nu este disponibil. Ok. Vreau să o mulțumesc pentru discuția asta, care cred că a fost extrem de utilă și pentru profesioniști și pentru oameni care au un interes, nu sunt în sistemul de justiție, dar au un interes pentru funcționarea lui. Este o primă discuție, deci este o dezbatere care e util să continue.
A fost această presiune a timpului pentru această întâlnire, dar și pentru asta am cerut ca materialele de la dumneavoastră să vină doar până joiile și după aceea am prelungit până sâmbătă. dar evident că în continuare suntem disponibili pentru orice fel de sugestie, sesizare. Multe din lucrurile pe care sau de dumneavoastră sau de alți magistrați au fost sesizate, necesită verificări care o să ia timp. de asta mod special am pus pentru c dac dumneavoastr ave disponibilitatea de a verifica anumite lucruri nu ave informa putem s v ajut cu asta O să aibă spațiu
în aceleași condiții oameni care s-au simțit vizați de ce a spus dumneavoastră ca să poată să răspundă la asta. și, în concluzie, cred că dezbaterea este utilă și pentru ca publicul larg să înțeleagă condițiile de muncă ale magistratului, pentru că cumva discuția a fost foarte abstractă despre condiția socială a magistratului și cred că e util ca oamenii să afle cum inclusiv procurorii se duc sau procuror de ședință se duce să vadă a venit dosarul în arhivă, n-a venit. Deci astea sunt lucruri care sunt importante. Deci, mulțumesc și discuțiile vor continua.
Să vă mulțumim pentru vizionare!